o
Vana Testament avaneb
Esra ja Nehemia, 1.osa David Pawson
Kui Jumala rahva Iisraeli ajalugu uurime, märkame
kuidas Jumal karmistas nende pattude karistust.
Iga järgnev näib olevat eelmisest hullem.
Ta alustas saates teisi rahvaid, näiteks vilisteid nende kallale.
Nende esimene karistus oli varanduse kaotamine.
Kuna nad ei õppinud sellest, järgmine karistus oli tõsisem.
Kuivus ja nälg, toidu puudumine.
Kui nad seda ka ei kuulnud, tuli haigusi ja tervise kaotust.
Äärmine karistus oli kaotada Tõotatud maa
ja sattuda taas eri maale. Nad olid Egiptusest ära toodud.
Aga kui nad sel teel jätkaksid, ja nii nad tegid, ütles Jumal:
"Selge! Välja minu maalt!" Nii juhtus kakski vangi viimist.
Kõige hullema karistuse tulles oli seljataga juba kodusõda.
Põhjapoolsed 10 suguvõsa oli asetanud oma kuninga.
Lõuna kaks hõimu hoidsid Jeruusalemma ikka veel enda käes
ja Taaveti kuninglikku sugupuulii- ni. Aga nende vahel oli kodusõda.
Lõuna kaks suguvõsa nimetati Juudaks, nendest suurema järgi.
Sellega oli liitunud väike Benja- mini suguvõsa. Nad olid väike
rühm ja võtsid enesele Juuda nime, millest tuleneb sõna 'juut'.
Esimene vangi viimine juhtus 721 e.Kr, kui 10 suguvõsa viidi
Assurisse. Siis Assuri nõrge- nes ja selle vallutas Paabel.
Kui teine vangistus toimus, see puudutas Juuda kahte lõunapoolset
suguvõsa ja Jeruusalemma aastal 586 e.Kr., sooritas vangistamise
Paabel. See on suur asumisele viimine, millest VT jutustab.
Kui paabellased tulid, ei tegut- senud nad Habakuki oletuse
kohaselt. Nad ei pühkinud kõike minema. Nad olid kardetust palju
leebemad. Nad viisid inimesi kol- mes grupis kolmel erineval korral.
Esimesena viidi kuninglik õukond, kõik rahva valitsejad. Mõeldi, et
Juuda püsib seega Paabeli valitsuse all.
Nad koorisid ühiskonnast koorekihi ära.
Sellesse koorekihti kuulus ka Taaniel, kes oli murdeeas.
Ta viidi koos kuningliku õukonnaga Paabelisse ja oli seal
tähtis isik, nagu teate. See ei töötanud.
Need, kes jäid, ürtasid säilitada iseseisvuse Paabeli ikkest.
Nii nad tulid veel kord aastal 597 ja viisid minema käsitöölised.
See tähendab kõik raha tegevad inimesed ja üritasid seega rahvast
vaesustada, et nad valitsuse all püsiksid. Käsitööliste hulgas oli
Hesekieli nimeline pastor. Ka tema oli vangistuseaegne tähtis isik.
See ei läinud ikka veel korda. Ikka veel järele jäänud inimesed
mässasid Babüloonia vastu. Lõpuks Babüloonia tuli 586. ja
viis ülejäänud inimesed vangi. Nad hävitasid templi maatasa ja
hävitasid ka kõik muu. Jeruusalemm oli varemetes ja inimtühi. Juuda
oli tühi ning Benjamini ja Juuda suguvõsad viidi Paabelisse.
Oli siis kaks vangiviimist, millest üks puudutas põhjapoolseid 10
suguvõsa ja teine lõunapoolseid kahte suguvõsa. Üks viidi
Assurisse, teine Paabelisse. Need paiknesid samas piirkonnas
Mesopotaamia tasandikul kus Frat ja Tiigris voolavad.
Rahvas viidi kolmes osas. See juhtus Paabeli valitseja
Nebukadnetsari ajal. Nad elasid 70 aastat vangistuses ja varsti
räägin, miks. Aeg pidi olema täpselt 70 aastat Ja Taaniel luges
seda Jeremiast. Kui 70 aastat hakkas täis saama, oli ta selle
pärast üpris vaimustatud. Ta hakkas palvetama: "Issand, on
aeg meid tagasi viia." Oli kolm tagasi minekut.
See ajab inimesed segadusse, aga oli kolm vangi viimist ja kolm
tagasi minekut. Esimene juhtus aastal 537. Serubbaabeli nimeline
mees, kes kuulus Taaveti kuning- likku suguvõssa, tõi kuninglikud
tagasi Jeruusalemma. Teda mainitakse Matteuses Jeesuse
suguvõsas. Kuninglikud saadeti printsi juhtimisel tagasi ja ta tõi
u.50 000 isikut Juuda ja Benjamini hõimust tagasi Tõotatud maale.
U. 90 aastat hiljem toimus teine tagasipöördumine
aga siis tuli ainult 1800 inimest. See juhtus 458. pastor Esra ajal.
Ta tõi leviidid tagasi, kuna neid ei olnud veel tagasi tulnud.
Leviite vajati, et Iisraeli rahva struktuuri taastada.
Esra kogus kokku nii palju leviite kui suutis, aga paljud ei tahtnud tulla.
Ta tuli tagasi ja sai veel 38 kaasa ja tõi leviidid tagasi.
Tema mure oli taastada usuelu.
Serubbaal aga taastas sotsiaalse elu.
Esra taastas vaimuliku elu, seega ta tõi leviidid tagasi.
Nendega ta üritas taastada Iisraeli usulise struktuuri.
Mõnevõrra hiljem, aastast 458 aastani 444, tuli Nehemia.
Tema tõi kaasa ainult näputäie käsitöölisi, kuna nende mure oli
ehitada rahva füüsiline külg uuesti, e. parandada Jeruusalemma müürid.
Juhtus siis sotsiaalse-, usulise- ja füüsilise elu
taastamine. Vajati jälle kindlustatud linn kaitseks.
Jeruusalemma müüre ei olnud ehitatud enne Nehemia saabumist.
Näete, kui palju see teine tagasitulek aega võttis.
Vastupidi kui tagasitulek nr 1. Paistab, et see teostus väikeste
osade kaupa. Pistab silma, et vaevalt keegi tuli tagasi.
Juutide rahvaaerv on siiani olnud väga väike.
See on tähelepanuväärne asi.
Nende olemine Paabelis oli palju parem kui Egiptuses.
Nad ei olnud orjad, vaid hakkasid tegelema äriga.
Kui juudid hakkavad äriga tegelema, ei ole neil kerge tagasi minna.
On suurepärane jutustus juudi ärimehest New Yosrgis.
Ta ostis väikese pole kahe suure kaubamaja vahel.
Ta mõtles, et millise nime ta oma poele paneb
ja otsustas nimetada seda Sissepääsuks.
Juudid on suurepärased ärimehed ja on seda alati olnud.
Nad on pidanud oma mõistuse abil elama ja nad on taiplikud.
Arvan, et Paabelis neist tuli suurepärased ärimehed.
Kui tuli aeg 70 aasta pärast tagasi minna, kui on olnud
70 aastat paikne äritegevus, ei ole kerge seda maha jätta.
Ja vaesetesse olustikesse tagasi minna, kus ei ole võimalik äriga
tegelda. Tulemuseks oli, et suurem osa juutidest jäi Paabelisse.
Nendest juutidest pärinesid targad, kes järgisid tähte Beetlehemma.
Nad ootasid tähte, mis on märgiks. Bileam oli prohveteerinud, et täht
tõuseb Jaakobist. Need targad ei olnud paganad, vaid Paabelisse
jäänud juudid. Hasidim, Iisraeli targad mehed.
Nõnda tükid sobivad kokku. Jutustus on imeline.
Mida rohkem sellest aru saad, seda rohkem mõistad.
Vaatame siis nüüd kahte Piibli raamatut, Esrat ja Nehemiat.
Need on saanud oma nime teise ja kolmanda tagasipöördumise järgi.
Kuigi need kaks raamatut hõlmavad kõiki kolme tagasitulekut.
Serubbaabel esineb nendes, Esra on mõlemates ja Nehemia teises.
Vaatame nüüd neid kahte raamatut. Esimesena torkab silma see,
et nad on nii sarnased. Kui nende ülesehitust vaadata,
märkad, et nendes on täpselt samasugune skeem.
See iseenesest räägib midagi.
Need peavad olema sama kirjutaja kirjutatud.
Kes see oli? Kirjutamise stiil on samasugune kui Ajaraamatutes.
Heebrea Kirjutistes Esra ja Nehemia on üheks raamatuks kokku pandud.
Hiljem neid nimetati 1. ja 2. Esraks.
Need pandi kokku ka ajaraamatutega.
Tõenäoliselt õige järeldus on, et Esra kirjutas üpris palju.
Esra pidas hoolikalt asjade kohta raamatut.
Paistab, et tema kirjutas nii Esra ja Nehemia kui ka Ajaraamatud.
Need erinevad juhuslikult Kuningate raamatutest.
Need kaks raamatut on üles ehitatud kumbki neljast osast.
Teine ja neljas osa on identsed. Ülesehitamine ja taasmoodustamine.
Riigi ülesehitamine ja rahva uuesti moodustamine.
Kolm tagasipöördumist paiknevad nende vahel nii, et Esra raamatus
on esimene ehk Serubbaabeli tagasitulek ja templi ülesehitus.
Seejärel teine tagasipöördumine Esra juhtimisel ja rahva uuesti
koondamine. Üks mõlemate raamatute kurvemaid
iseloomujooni on see, kui rahvas tagasi tuli, pöördusid nad tagasi
patu juurde. Kas pole traagiline! See on läinud neile nende maa
maksma, millelt nad olid ära olnud 70 aastat. Ja siiski, kui nad sinna
tagasi said, ignoreerisid nad jälle Jumala käske. Kui kiiresti
inimesed unustavadki. Siin on siis tagasipöördumine number
üks Serubbaabeli juhatusel. Templi ülesehitus, kuigi see
juhtus juhuslikult ja vajati profetid Haggai ja Sakaria
neile hoogu andma. Selle koha peal nemad ilmuvad.
Siis tagasipöördumine number kaks. Rahva uuesti moodustamine.
Tagasitulek number kolm. Müüride ülesehitamine. Lepingu uuendamine.
Ja jälle rahva meeleparandus. Iga kord paistab, et rahvas unustas oma
patud, mis neile läks maa maksma. Veelgi tähelepanuväärsem nende
raamatute konstruktsioon on...
Kas te näete neid väikesi ab, abc, abc ja ab siin.
Kummagi raamatu esimeses osas on kaks allosa.
Teises on kolm, kolmandas on kolm ja neljandas on kaks.
Samuti Nehemia esimeses osas on kaks allosa.
Siin on kolm, siin on kolm ja siin taas kaks.
Suurepärane struktuur, mis on hoolikalt planeeritud.
Kaunilt kokku pandud ja tasakaalustatud.
Need peavad olema sama tegija toodang ja usun, et see oli Esra.
Veel üks tähtis kokkulangevus: Peatükk 9 on mõlema puhul
hämmastama panev palve rahva pattude üles tunnistamiseks.
Kui olete kuidagi rahvusliku palveliikumisega seotud, mis on
viimastel aastatel tegutsenud, teate et need kaks numbrit
esinevad nendes. Mõlema puhul juhtub rahva pattude avalik
ülestunnistus Jumala ees.
Nii Nehemia kui Esra peatükid 9 on vägagi lugemist väärt.
See nende raamatute sarnasuse kohta. Vaatame nüüd Esra raamatut.
Näete neid nelja osa siin ja alaosa 2, 3, 3 ja 2.
Võite arvata, et olen need sinna ise välja mõelnud, kuid kui
kontrollite, märkate, et see on väga hoolikas teemakohane analüüs.
mis tuleneb otse raamatust ene- sest- See on unikaalne struktuur.
Väga kaunilt moodustatud ja kokku sobitatud. Ja eriti oskuslikult.
Mõlemad raamatud on kirjutatud kahes eri keeles.
Esimest korda me kohtume sellega Vana Testamendi raamatutes.
Need on kirjutatud heebrea ja aramea keeltes.
Aramea oli teatud mõttes esperanto, ühine keel, mida kõik oskasid.
Aastaid hiljem kreeka keelest tuli ühine keel, mida kõik oskasid,
Uue Testamendi ajal. Aga Vana Testamendi ajal
aramea oli ühine seemi keel, mida võis ükskõik kus
Lähi-ida viljakal sektoril kasutada.
Aramea keelt nad õppisid vangipõlve ajal Paabelis
ja äritegevuse pärast nad pidid selle ära õppima.
Paljud juudid rääkisid aramea keeles.
Paljud paguluseaegsed ajalooraa- matud on kirjutatud aramea keeles.
Mõned sugupuud Esras ja Nehemias on ikka veel aramea keeles.
Inglise keelde need on tõlgitud kahest keelest.
Vanas Testamendis on ainult üks raamat peale nende
mis on kirjutatud kahes keeles ja see on Taanieli raamat.
Samal põhjusel. See kirjutati vangipõlve ajal.
Need kaks on kirjutatud kohe pärast seda.
Nad tulid kahekeelsetena tagasi. Nad oskasid aramea ärikeelt
ja oma heebrea keelt. Käime selle kiiresti läbi.
See on väga sirgjooneline. Ma ei kommenteeri selle igat kohta.
Algab Koores nimelisest mehest. Ta on nüüd Pärsia valitseja
ja pärsialased ja meedialased on vallutanud Paabeli.
Koores on nüüd boss selle poolkuu kujuga viljaka ala idapoolel.
Tal on maailmavõim. Aga ta on eriti heatahtlik mees.
Tema poliitika oli headuse poliitika.
Huvitav, et Jesajani ehk hulga aja pärast
Jesaja teadis Koorese nime.
Ta ütles: "Jumal saadab võitud teenija Koorese
tooma teid tagasi vangistusest."
Paljud uurijad ei taha uskuda, et Jesaja teadis seda nime.
Seega nad ütlevad, et see kirjutati alles pärast sündmusi.
Aga Jumal tundis seda nime ja ütles, et tõstab selle mehe et nad
tagasi tuua ja sellel mehel oli informeeritud poliitika kõikide
rahvaste suhtes, kes oli toodud ära omadelt maadelt.
"Lasen teil minna tagasi omale maa- le ja julgustan teid ülesehitama
religiooni ja palun, et palvetak- site oma Jumalat minu pärast."
Ta ei öelnud nii ainult Iisraelile. Arheoloogilised leiud paljastavad,
et ta ütles sedasama kõigile Paa- belisse vangi sattunud rahvastele.
Ta tahtis olla kindel. Ta pani nad kõik enda eest Jumalat paluma.
Kes siis oli õige Jumal, oli ta siiski kaitstud. Kõigile rahvastele
ta ütles: "Minge tagasi. Ehitage oma templid uuesti ja palvetage
oma Jumalat minu pärast." Ta ütles nõnda kõigile rahvastele,
aga ka Iisraelile. Selles on näha Jumala käsi, kas pole?
Kuna 70 aastat on täis saanud. Jumal on äratanud heatahtliku
valitseja, kelle süda tahab, et nad koju tagasi läheksid ja oma usu
juurde. Ta kutsus nad uuesti oma templid üles ehitama ja seejärel
seal tema eest palvetama. Ta pani kõik rahvad kõiki jumalaid enese
eest palvetama. Sellepärast ütlen, et ta tahtis kindel olla ja
kindlustas oma seljataguse. Serubbaabel oli Joojakimi pojapoeg,
seega Taaveti kuninglikust soost. Tema valiti juhatama rahva tagasi.
Ta julgustas neid uuesti enesele kuninga valima. Tegelikult nad ei
valinud enam. Aga Koores vähemalt julgustas neid selleks.
Serubbaabelile kaaslastega öeldi, et nad saavad minna üles
Jeruusalemma. Nad olid tasandikul ja Jeruusalemm oli mäel. Neid sõnu
'minna üles', heebrea keeles 'alijah' kasutatakse veelgi nende
kohta kes lähevad teistest maadest ja kolivad Iisraeli tagasi.
Nad teevad 'alijahi'. Elu ajal on toimunud mitmeid 'alijaheja'.
See sai alguse 1875. aastal, kui esimesed juudid läksid Euroopast
tagasi Lähi-Idasse ja sellest alates on toimunud 'alijaheja'.
Tõusemisi üles Jeruusalemma. Heebrea Piiblis see sana on
Vana Testamendi viimane. Nende Kirjutistes ajaraamatud
on viimane raamat. Selle viimased sõnad on 'Mingem üles', tehkem
'alijah'. Mingem tagasi! Serubbaa- bel siis läks tagasi ja nad
hakkasid uuesti üles ehitama. Ta võttis ülempreesti Jeshua, ehk
Jeesuse kaasa. Huvitav! Sama sõna on Joosua, Jeesus, Jeesua.
Ta võttis ülempreestri kaasa.
Kui nad läksid tagasi, oli esimene ülesanne ehitada altar, ohverdada.
Vangipõlve ajal nad ei saanud ühtegi ohvrit ohverdada.
Kuna neil ei olnud ei templit ega ka altarit.
Esmalt nad ehitasid altari, et sellel ohverdada.
Seda Aabrahamgi tegi alati esi- mesena kui ta telgi püstitas.
Ikka uuesti 1.Moosese raamatus
Aabraham püstitas telgi ja ehitas altari.
Nooa püstitas esimesena altari kui tuli laevast.
Ja nüüd taas - esimesena nad ehitasid altari.
Siis nad sattusid raskustesse.
Artahsasta oli Koorese asemele tõusnud ja sai samaarlastelt kirja.
Samaarlased olid pooleldi juudid ja pooleldi paganad.
Mõnel juudil oli õnnestunud maalt põgeneda.
Nad olid Juuda mägedes elanud ja abiellunud järele jäänud
rahvaga või mujalt tulnud inimestega.
Nad olid hübriidid, poolverelised.
Samaarlane oli pooleldi juut ja pooleldi pagan.
Sellepärast juutidele nad ei meeldinud.
Osalt ka seepärast, et nad olid orjusest põgenenud.
Sellest alates juudid ja samaar- lased ei saanud omavahel läbi.
Sellepärast Jeesus jutustas juuti- dele halastajast samaarlasest.
Ta puudutas sügavat jägunemist orjapõlvest alates.
Samaarlased ei tahtnud juute Paabelist tagasi.
Nad olid nüüd laiali valgunud ja maa enda kätte võtnud. Seepärast
nad kirjutasid Artahsastale kirja ja õnnestusid peatada ülesehituse.
Nad tegid suure vea, kuna Artahsastan oli Esteri kasupoeg.
Ta oli juudi rahva vastu väga heasoovlik.
Hiljem saadeti Paabelist teine kiri.
Teine valitseja Daarjaves julgus- tas neid ülesehitust jätkama.
Üleseitus toimus ainult kohati ja väga aeglaselt.
Oli aegu, kui samaarlaste vastuseis peatas ehitamise.
Vahel nad lihtsalt väsisid ja katkestasid oma kodude ehitamise.
Prohvet Haggai ütles: "Ons teil endil aeg istuda oma vooderdatud
kodades kui Issanda koda on veel ehitamata?"
Haggai sai neid liikvele sundida. Oli ränk töö neid liikvel hoida.
Nad olid ainult väike rühm ja maa oli viljatu.
Nad nokitsesid nii väikest ülesehitamist kui suutsid.
Ärge nüüd mingit sentimentaalset pilti selle toimumise kohta looge.
See juhtus väga kohati. Ja aeg sai jälle otsa.
Daarjavese ajal Taaniel visati lõvide koopasse. Jumal tegi
teineteise järel Pärsia valitsejatest heasoovlikuid.
Ta puudutas nende südameid ja tegi neist heasoovlikud juutide
ülesehitamise suhtes. Kohalike samaarlaste vastuseisule vaatamata.
On siis rohkem kui 50 a. ajavahe, seejärel tuleb Esra tagasitulek.
Esra sai loa minna üles 80 a. pä- rast Serubbaabelit. Ta sai
magistraadi memorandumi seaduse ja korra maale taastamiseks.
Selles asjas on juba nüüd sündinud probleeme. Vahepeal Artahsasta
saatis teise kirja ja julgustas leviite minema ja Esra leidis veel
38, kes olid valmis minema. Siis järgneb reform. Oi-oi,
seda on kurb lugeda! Esmalt Esra palvetas eraviisiliselt.
Ta luges eestpalve rahva eest: "Jumal, ole õiglane!"
"Vaata, misa nad teevad. Nad pöörduvad otse vanadele teedele."
Aga see viis avaliku ülestunnistamiseni.
Ta nõustus avaliklt kogu rahva ees patte üles tunnistama.
Ta tegi musta nimekirja. Ta oli väga põhjalik.
Ta uuris ja tegi musta nimekirja
nendest kes pöördusid tagasi käskude eriamisele.
Üks tavalisematest moodustest seda teha, oli sõlmida segaabielu.
Nad abiellusid mitte Jumala rahva hulka kuuluvatega.
See oli Iisraelis keelatud. See on kristlastele ja Uues
Testamendis keelatud. Keegi on öelnud:
"Kui abiellud saatana lapsega, tuleb sul äiaga raskusi."
Need on sügavamõttelised sõnad. Kui paljud on mõelnud ja lootnud,
et mitte-usklikuga abielludes too pöördub usule.
Üldiselt kristlasest tüdruk abiel- lub mitte-kristlasest mehega.
See ei õnnestu. See viib aastate- pikkuse südamekurbuseni. Abiellu
Kristuses! Ära mine vale ikke alla usust osatuga. Aga nemad tegid nii.
Võib-olla nendel enestel oli nais- test puudus. Aga Esra nõudis, et
need abielud lahutataks. Ta ütles:
"Kui nad pole Jumala poolt, siis on selge!" Ja ta lahutas need.
UT ei käsi niimoodi teha, aga Esra suhtus asjasse tõsiselt.
Moosese seaduse kohaselt pidi nii tegema, naised ning lapsed saadeti
minema et Jumala rahvas saaks olla Jumala rahvas.
Ta isegi uuris mõnede Paabelist tulnute sugupuid
kes ei olnud tõelised juudid ta ütles: "Välja!"
"Te mõtlete, et kuulute Jumala rahva hulka, aga te ei kuulu."
See on üldiselt Esra raamatu sisu.
See mis tegelikult köidab, on mees ise. Räägin temast veidi.
Tema nimi tähendab 'abi'. Nehemia nimi aga 'lohutus'.
Kui tagasikolijate väike rühm mida- gi vajas, oli neil abi ja lohutus.
Ja nad said seda. 'Ezer' on heeb- rea 'abi' tähendav sõna. Sellest
tulenevad nimed, nagu Elieser, millest tuleb Lasarus. 'Abi'.
Esra oli otseselt Aaroni järglane. Ja Aaroni poja Elieseri järglane.
Ja hiljem Piineha ja preester Saadoki järglane.
Tal oli tõesti pastorlik pärand ja ta tõi Kirjutised kaasa.
Moosese seaduse, Pentateuki, Piibli viis esimest raamatut.
Selle mehe kohta öeldakse üks ilus asi. Ta oli Kirjutiste mees.
Ta oli piiblimees. Öeldakse, et ta tegi Piibliga kolm asja. Pange
tähele need kolm ja märgake nende järjekord. Ta uuris seda.
Ta elas seda. Ja ta õpetas seda. Milline väljakutse! Ta uuris seda.
Ta elas seda. Ja ta õpetas seda.
On suhteliselt kerge teha esimest ja kolmandat.
Aga ta taipas, et on eriti tähtis selle järgi elada.
Nii et nii tema huuled kui ka ta elu võis jutustada.
Ta uuris seda. Ta elas seda. Ja ta õpetas seda. Kas pole ilus!
Sellega sulle jutluse teema, Kim. Ja sinu õpetajatele.
Õnnis mees, kes usaldas Jumalat.
Kes oli moraalselt puhas ja suutis teiste pattude pärast nutta.
On piisavalt kerge nutta omade pattude pärast, kui vahele jääd.
Aga kui teiste pattude pärast nutta - see on jumalik mees.
Tema õpetuse rõhuasetus oli kuulekus Jumala sõna suhtes.
Ei vaid selles, et ollakse huvitatud sellest või öeldakse:
"Oli vast huvitav!" Vaid kuulekus selle suhtes.
Ta kordas üha uuesti: "Kuuletuge sellele! Kuuletuge sellele!"
"Tehke selle järgi! Jumala sõnast pole kasu, kui selle järgi ei tee."
Pärimuse järgi oli ta spiikerina 120 juudi nõukogus mis moodustas
Vana Testamendi ja pani selle raamatud kokku. Ma ei tea, kas
pärimus vastab tõele, aga juudid usuvad nii. Kindlalt lõi ta vunda-
mendi järgmisele 400 aastale,
kuna järgmise 400 aasta jooksul ei ole prohveteid.
Nendel saab olema ainult minevikus räägitud Jumala sõnad.
Ja need on nüüd meie Kirjutised. Jumal võib rääkida kahel moel:
Minevikus räägitud sõnade kaudu Kirjutistes või oma sõna
kaudu praeguse hetke prohvetite vahendusel. Kui ei ole
prohveteeringut, on ainult kirjutised. Esra kõi vundamendi
Piiblile põhinevale sünagoogile. Sellest alates sünagoog
jumalateenistus järgib Esra antud juhendeid. Isegi tänapäeval. Selle
tulemusel iga sünagoogi jumala- teenistus on täiesti vastupidine
kui pea iga kristlik koosolek.
Nõnda ei olnud algkoguduses. See järgis sünagoogi korda.
Olen nii selle eest võitleja, et kui ma olin pastorina Gilfordis,
järgisime sünagoogi jumalateenis- tusskeemi igal pühapäeva hommikul.
See on palju, palju parem kui hilisem kristlik kord.
Järjekord oli selline: Esmalt sõna, seejärel ülistus.
Esmalt kuultatakse Jumalat ja alles siis räägitakse Temaga.
Sinu ülistus peab olema vastus sellele, mida Ta sinule ütleb.
Sedasi tuleb ülistusest palju meeldivam ja vaheldusrikkam.
Vahel tahad tantsida ja laulda ning vahel olla tõsine.
Selle asemel, et inimesi peaks ülistuseks pumpama...
Mul tõusevad karvad püsti
kui ülistusjuht üritab panna meid ülistama.
Ei saa ülistada enne kui meeled on Jumalat täis.
Kui kogudusse tuleme, ei ole meie meeled Jumalat täis.
Üldiselt 20 minuti pärast läheb hoog sisse ja seda saab kokku koida
jättes ülistuse pärast Sõna, kui inimesed on Jumalat täis.
Üldiselt on nad valmis ülistama, aga meie kuulutama lõpulaulu.
Sünagoogis veedetakse tund Jumala sõna lugedes ja seletades.
Siis sellele vastatakse ülistusega. See on algkoguduse kord.
Selle korra lõi Esra, kes pani Jumala sõna ja selle seletamise
esimesele kohale. Ta pani puise kantsli platsile ja luges ning
seletas neile Kirjutisi. Ülistus tõusis sellele vastukseks. On
palju kergem Jumalale vastata kui on Teda kuulanud. See on olnud
minule see asi, mille eest olen rääkinud. Kui olete minu raamatuid
lugenud, teate et räägin selle eest et pöörduksime selle
jumalateenistuskorra juurde tagasi millega Jeesus ja algkogudus
olid harjunud. Ja mille nad olid sünagoogist ja Esralt saanud.
Alustage Sõnast! Gilfordis veetsime tunni Sõna ääres
ja siis pool tundi ülistades. Selle aja säästad, kui oled
täis Jumala sõna ja tahad Talle midagi öelda.
Oled valmis ülistama, ega seda pole vaja pumbata:
"No nii. Ilm on ilus. Nüüd ülistame Issandat!"
"Minu arvates me pole veel ülistuseni jõudnud..."
Kas olete sellega kokku puutunud? Sellest tuleb inimese oma pingutus.
Aga kui oled täis Jumalat, mõtled Tema peale ning unustad kõik muu,
oled Teda täis, oled valmis ülis- tama. Reklaamipaus lõppeb sellega.
Aga siin see nüüd on. See jumalik mees lõi aluse.
Järgneva 400 aasta jooksul polnud prohveteid, ainult kirjatundjaid.
Kirjatundjad olid need, kes uurisid ja seletasid Jumala sõna.
Nagu alati, kui profetlik sõna puudub, kirjatundjad jägunesid
konservatiivideks ja liberaalideks.
Oli konservatiivseid piibliuuri- jaid ning liberaalseid.
Konservatiivsed uskusid ülestõus- misse ja surmajärgsesse ellu.
Neid nimetati variserideks.
Liberaalid ei uskunud ülestõus- misse ega surmajärgsesse ellu.
Seepärast nad olid 'sad you see' (= kurvad ehk tölnerid).
See on meelespea. Far I see (Näen kaugele = variser)
ja 'sad you see' (kurb, näed ju = tölner).
Kõik küsimused Piibli tõlgenduse kohta tõusid esile ning
piibliuurijad ja teoloogid elasid oma elu kuldset aega.
Huvitav, et kui Jeesus tuli, tavalised inimesed kuulasid Teda
meelsasti, kuna Ta rääkis autori- teediga, mitte nagu kirjatundjad.
Saab kohe aru kui teadmised on teiste kirjutatud raamatutest
pärit. Ja sedagi kuuleb, kui ini- mene teab, millest ta räägib.
Ükskord julgesin pidada 20 jutluse õpetussarja Pühast Vaimust.
Enne Püha Vaimuga täitumist. Tulin ikka lähemale Apostlite tegudele
ja mässisin end üha rohkem prob- leemidesse. Siis Jumal oma armust
ristis mind Püha Vaimuga. Järgmi- sel pühapäeva hommikul tõusin
jälle jutlustama. Kasutasin samu
märkmeid ja mõtlesin, et olen sama jutlustaja. Aga hiljem üks
noormees tuli mu juurde, ütles: "Mis sinuga sel nädalal juhtunud
on?" Küsisin: "Kuidas palun?" Ta ütles: "Oled erinev."
Küsisin, kuidas. Ta vastas: "Sel nädalal sa tead, millest räägid."
See noormees oli puusepp ja on nüüd pastorina Bristolis.
Hiljuti ta pidas TV-jumalateenis- tuse, aga ta ütles:
"Seekord tead, millest räägid." Kõike võib ju raamatutest õppida.
Ja seda nad tegid selle 400 aasta jooksul.
Nad vaidlesid konservatiivse ja liberaalse seisukoha vahel.
Siis tuli Jeesus ja tavaline rahvas kuulas Teda meelsasti.
"Sina tead, millest räägid. Räägid nii, nagu see, kellel on meelevald."
Aga Esra laskis selle aluse Piibli uurimisele sünagoogis.
Ja andis sellele esimese koha hommikusel jumalateenistusel.
See pidas nad 400 aastat koos, ajal, mil nad ei kuulnud Jumalat.
Neil oli Piibel. Nad uurisid seda, lugesid seda, käisid seda läbi.
Aga nad ei näinud seda, mida oleks pidanud nägema.
Jeesus ütles: "Uurige kirjutisi. Need jutustavad kõik minust."
Ja Ta rääkis Vanast Testamendist. Selleks on vaja Püha Vaimu.
Järgnevalt räägime Nehemiast.
Tõlge: Elo Lammi