GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
HESEKIEL Del 3
Vi fortsätter med Hesekiels bok.
Vi studerade kapitlen 4-24 om Jerusalem och dess förstöring.
Judarna trodde inte det kunde ske.
Hesekiel varnade ändå: Det kommer att ske.
"Då ska ni inse att jag är Herren."
Nu till mellersta delen, profe- tiorna som han gav som 36-37 åring.
Mellan första och andra perioden är några års paus.
När Jerusalem föll, jublade grannfolken.
Känner ni till ursprunget till "Hipp, hipp hurra"?
"Hipp" kommer från begynnelse- bokstaven i "Jerusalem har fallit".
Det är ursprungligen ett antisemitiskt jubelrop.
"Jerusalem har fallit! Hipp, hipp, hurra!"
Jag kan inte säga det mera.
Grannfolken sa: Hipp, hipp hurra! Jerusalem har fallit!
De utnyttjade babyloniernas anfall.
Edomiter och ammoniter utpressade dem som var kvar.
Det förklarar bitterheten i vissa psalmer.
Psalm 137 skrevs i Babylon: "I pilträden hängde vi harporna."
"Hur skulle vi kunna sjunga Herrens sång i främmande land?"
"De som höll oss fångna bad oss sjunga. Hur skulle vi kunna det?"
"Min tunga må fastna i gommen, min högra hand glömma att spela."
Den slutar med ett bittert rop: -
"Salig är den som krossar dina späda barn mot klippan."
Angriparna krossade bebisars huvuden mot Jerusalems mur.
Det var ett rop från hjärtat: Må någon behandla er som ni oss!
Under mellersta perioden profeterade Hesekiel om hur -
Gud ska hämnas grannfolken för rovet från det fallna Jerusalem.
Vissa förutsägelser är otroligt detaljerade.
Hesekiel förutsåg t ex Tyrus fall.
Tyrus var en fiskehamn vid Medelhavets östra strand.
Knappt en kilometer från stranden låg en ö, men Tyrus låg på land.
Hesekiel förutsåg att Tyrus ska jämnas med marken -
och hela staden ska kastas i havet.
Fiskarna skulle torka sina nät där Tyrus legat.
Ingen stad har kastats i havet, varken förr eller senare.
Tyrus kastades i havet.
Alexander den store marscherade med sin här mot Egypten.
Invånarna i Tyrus for med båt ut till ön.
De visste att Alexander saknade flotta.
Alexander kallades inte stor utan orsak.
Han sa: Kasta staden i havet och bygg en väg ut till ön.
De kastade allt tegel, grus och trävirke i havet och gjorde en väg.
Alexander tog hand om dem.
Gruset har samlats mot vägbanken som Alexander byggde -
så att strandlinjen inte är rak utan buktar ut vid Tyrus.
På gamla Tyrus plats är en kal klippa -
där fiskarna torkar sina nät, ännu idag.
Sannolikheten för att förut- sägelsen uppfylls är 1:75 000 000.
Hesekiel förutsade detta århundraden på förhand.
Han förutsåg vad som skulle ske med Egypten och Judas grannfolk.
Hans profetior uppfylldes.
Han profeterade mot Ammon, Moab och Edom i öster.
Petra är samma som Seirs berg.
Edom är ju Esau.
Tvisten går tillbaka till Jakobs och Esaus tid.
Som Ismael/Isak idag är konflikten mellan araber/Israel.
Historia behövs för att förstå Mellanöstern.
Hesekiel nämner Filisteen väster om Juda -
Tyrus och Sidon i norr och Egypten i söder.
Han säger till dem: -
"När detta sker dem, ska de inse att jag är Herren."
Mellersta perioden är rakt på sak, utom att en man pekas ut -
som exempel på särskild stolthet:
kungen i Tyrus.
Många ser det som en bild på satans stolthet.
En fräck stolthet förenar nog kungen i Tyrus och djävulen.
Kungen i Tyrus sa: Jag är gud.
Också farao sa det om sig själv.
Han sa till och med: Jag gjorde Nilen.
Han lät bygga kanaler, men han påstod att han gjort Nilen.
Extrem stolthet är att tro sig vara Gud -
och tro att man skapat allt. Gud låter inte det gå ostraffat.
Gud tål inte människors stolthet.
Det är den yttersta synden att upphöja sig till Guds jämlike.
Adam och Eva ville vara som Gud.
De var redan Guds avbilder, men de ville ha Guds makt och kraft.
Jag går snabbt genom den här delen. Den tarvar inga förklaringar.
Jag tuggar det inte färdigt åt er. Jag vill får er att läsa själv.
Jag ger några nycklar, som öppnar svåra ställen.
Jerusalem förstördes 587 f.Kr.
Hesekiels predikningar ändrar då helt från pessimism till optimism.
Hämnd på grannfolken var en god nyhet för Juda -
men nu var nyheterna ännu bättre: Juda skulle återvända hem.
Det är rörande. Vi ska återvända hem!
Är det inte hemskt, när man hamnar in på sjukhus, med sjukhuskläder?
Visst känns det underbart när läkaren ger lov att fara hem?
Att komma hem väcker underbara känslor.
Vi ska se på den här positiva och optimistiska nyheten.
De goda nyheterna gör Hes 33-39 populära.
Hes 33 är viktigt. Det handlar om väktare.
Väktarens uppgift är att stå på stadsmuren och granska horisonten -
och varna staden för möjliga hot.
Gud hade ställt Hesekiel som väktare.
Om vaktsoldaten inte märker fiendens ankomst -
betalar han för det med sitt liv. Han döms till döden.
En brittisk soldat på vakt lutade sig mot vaktkuren och somnade.
Han kisade med ögonen och såg officeren framför sig.
Han blundade och sa: Amen.
Officeren sa: Bra. Fortsätt!
Han skulle ha förtjänat en utmärkelse för initiativförmåga -
och snabbtänkthet.
En väktare betalar med sitt liv, om han somnar eller missar fienden.
Gud sa: Väktare, om du inte varnar mitt folk, betalar du med ditt liv.
Om du varnar mitt folk, tas ansvaret bort från dina axlar.
Om människorna inte bryr sig om varningarna, betalar de med sitt liv.
Ett av de mest kända ställena i Hesekiel är när Gud säger: -
"Jag sökte någon som skulle ställa sig i gapet, men jag fann ingen."
Väktaren var Hesekiel. Han var ändå inte i Jerusalem, utan i Babylon.
När han såg katastrofen närma sig, måste han varna folket.
Om han inte gjorde det, skulle han betala med sitt liv.
Han hade inga alternativ annat än att sköta sin uppgift.
Hes 34 handlar om bra och dåliga herdar.
Dåliga herdar var profeter, präster och kungar -
som inte skötte sina uppdrag eller hade omsorg om Israel.
I slutet av Hes 34 säger Gud: Jag är deras gode herde.
Jesus tog fasta på det och sa: "Jag är den gode herden."
Han jämförde sig med de onda herdarna.
När Jesus talar om den gode herden i Joh 10 -
hänvisar han direkt till Hes 34.
Bibeln beskyller aldrig fåren, om hjorden mår dåligt.
Samma princip gäller i församlingen.
Herdarna ansvarar för hjordens tillstånd, inte fåren.
Därför hölls Israels ledare huvud- ansvariga för Israels tillstånd.
Sedan ska vi gå till Hes 37 och de torra benen. Dem känner alla till.
Det har skrivits många sånger om dem.
Få går vidare till de båda stavarna, fast de är lika viktiga.
Hesekiel skulle ta två trästavar och hålla båda i sin hand.
Gud sa: "Skriv på den 'Efraim'."
De tio stammarna i norr hade börjat kallas Efraim.
På den andra staven skulle hans skriva 'Juda'.
De två stavarna ska då smälta samman.
Vissa tror det var en syn. Jag tror det var ett under, som Mose stav.
Stavarna smälte samman. Gud lovade göra dem till ett folk igen.
Han ska vara deras Herde.
Därför sa Jesus att han måste leda får från andra fållor.
"Så skall det bli en hjord och en herde."
Det kommer ur Hes 37. Läs också om stavarna.
För några år sedan såg jag en syn av två stavar -
som hölls med ändarna mot varandra.
På den ena stod det "karismatisk", på den andra "evangelikal".
Jag såg dem bli ett i Guds hand.
Så föddes min bok "Fourth Wave". (ung. Anden och Ordet)
Det blev lite reklam.
De två stavarna blir en i Guds hand.
Hes 38 är en speciell profetia som inte ännu uppfyllts.
Den är mellan nutid och framtid. Den handlar om Gog och Magog.
Fråga inte vad den betyder.
Jag ska förklara den när den sker.
Namnen återkommer i slutet av Uppenbarelseboken.
Det har ännu inte skett. I norr uppstår en stor konflikt.
Vi vet inte vem som anfaller. Vi kan bara vänta.
Hesekiel såg med teleskop in i en avlägsen framtid.
Det har inte skett ännu -
men det sker nog innan allt tar slut.
Ett intressant ordpar återkommer i Hes 33-39 -
totalt 77 gånger.
Kan ni gissa vad det är?
Det sägs vara den längsta meningen på engelska.
Många av er har sagt det: -
"Ja."
Det är den längsta meningen (eng. även "dom"). Den räcker en livstid.
Den kommer från vigselceremonin.
Där säger man inte "Jag känner för det", utan "Ja, jag skall!"
Det är ett förbundsuttryck.
Det sägs 77 gånger i Hes 33-39.
Jag skall hämta er till ert eget land. Jag skall vara er Gud.
Jag skall ge er goda herdar. Jag skall göra det. Jag skall.
Den äkta mannen, Gud, talar till sin ohörsamma fru: -
Vi är fortfarande gifta. Jag håller min del av förbundet.
Pricka för i era Biblar de ställen där Gud säger "Jag skall".
Gud har förbundit sig vid Sitt folk, trots att de varit olydiga.
När Gud ingick förbund med Israel för länge sedan på Sinai -
sa Han: Ni kommer att bryta detta förbund, men jag bryter det aldrig.
I 5 Mos säger Han: Jag måste rycka upp er ur ert land -
men Jag ska föra er tillbaka.
De är tillbaka i landet idag.
Ändå måste de leva rätt.
Vi stöder inte Israel utan villkor.
De är ännu ansvariga inför Gud för rättfärdighet -
och för hur de behandlar främlingar som bor i landet.
Gud kan kasta ut dem igen, men Han ska föra dem tillbaka.
När Gud säger "Ja, jag skall" är det något mycket dyrbart.
När Gud för dem tillbaka efter att ha förkastat dem -
"då skall folken inse att jag är Herren."
Det sker offentligt.
Grannfolken kanske inte gillar det, men Gud har fört dem hem.
Läs Rom 9-11.
De må ha förkastat Gud, men Gud har inte förkastat dem.
Gud hatar skilsmässa.
Slutet av boken är svårtydd. Frågor blir hängande i luften.
Hes 40-48 är en annan slags profetia.
Den fick han under fångenskapens 25:e år.
Han är noggrann med årtalen. Så får sakerna historiskt perspektiv.
Om tidpunkten för profetior anges i Bibeln -
är det viktigt att ställa profetian i sitt historiska sammanhang.
Vissa profetior är tidlösa. Andra är tidsbundna.
När Hesekiel var 50 år, såg han en syn om framtiden och templet.
Det skedde under det senare skedet av fångenskapen -
nära inpå återfärden. Den har bara goda nyheter.
Första perioden var helt dyster, den sista perioden är helt ljus.
Syftet är att inge hopp.
"Nu består tron, hoppet och kär- leken." Hoppet är mest försummat.
Idag predikar man mycket om tro och kärlek, men lite om hopp.
Därför gjorde jag videon "The Final Facts" (De sista händelserna).
Vi förlorar hoppet inför framtiden och fokuserar för mycket på nuet.
Bibeln är full av framtidshopp.
Hesekiel måste ge dem som förts bort i fångenskap hopp.
Det var säkert att de skulle kunna återvända.
Gud låter inte Israel försvinna ur världen.
Himmel och jord skall förgå, -
men enligt Jesus ska inte denna släkt dö ut.
Den har inte försvunnit. Det visar att Israels Gud är verklig.
Bibeln kan inte förstöras, för den är Guds bok.
Jesus kan inte förstöras, för Han är Guds Son.
Judarna kan inte förstöras, för de är Guds folk.
Det som tillhör Gud kan inte förstöras.
För folket och särskilt Hesekiel var förlusten av templet värst.
Det kändes som om allt tog slut.
De hade trott att Gud inte skulle tillåta att Hans hus ödeläggs.
Ändå var det nu borta. Det var allra värst för dem.
Sedan dess har de varit tvungna att mötas i synagogor.
Ännu är de utan tempel.
Hes 40-42 beskriver templet mycket noggrant.
För återuppbyggnadsarbetet gavs en byggnadsplan.
Vi ska se på några saker.
Här är en ritning för det nya templet.
Jag har fått den av en arkitekt.
Det skulle rymma 13 engelska katedraler.
Det är alltså enormt.
Där finns underbara rum och portar.
Det är rätt annorlunda jämfört med Salomos tempel.
Det är mycket större.
Det saknar det Allraheligaste, förbundsarken och skådebröden.
De hade redan försvunnit.
I Hes 43 ser han i en syn hur härligheten återvänder till templet.
När Salomo fick templet färdigbyggt, bad folket -
och ett starkt ljus fyllde hela templet.
Förlåten behövdes som skydd. Annars hade alla blivit blinda.
Hesekiel såg härligheten lämna templet.
Nu såg han hur den återvände.
Där fanns altare och offer, men ingen överstepräst enligt Hes 44
När judarna återvände från fången- skapen, hade de överstepräster.
På Jesu tid hade man en överstepräst i templet, Kajfas.
I Hesekiels framtidsvision finns ingen överstepräst.
Kungen har tagit hans plats.
Kungen fyller den högsta tjänsten: kungen som är präst.
I grunden är han kung.
De enda prästerna i synen är Sadoks söner, Hesekiels släkt.
Jag tror inte det var köttsligt. Herren ville se rätta präster.
I Hes 45 har landet delats enligt stammarna -
i landremsor från norr till söder. Det är en ny indelning.
Sedan berättas det om hur offren och högtiderna återställs.
Det är bara pingsten som inte nämns.
I den nya kalendern finns det ingen pingst. Tänk på det.
Hes 47 är en syn om en ny flod i Mellanöstern.
De enda riktiga floderna i det Heliga landet är de -
som rinner ut i Medelhavet från bergen i Juda.
Jordan börjar ingenstans och slutar ingenstans.
Den rinner i en förkastningsspricka som löper ut i Afrika, Tanzania.
Den kallas Stora sprickdalen.
Förkastningens och hela världens djupaste punkt är Jeriko.
Jordanfloden rinner ut i Döda havet och slutar där.
Döda havets yta ligger ca 500 m under havsytan.
Avdunstningen är stark. Därför är salthalten t o m 28 %.
Därför flyter man på Döda havet och kan läsa en bok. Det är roligt.
Att dyka är farligt.
Fötterna flyter på ytan, man får inte ner dem.
Jag berättar detta för att Hesekiel ser i en syn en ny ström -
som har sin källa under templet i Jerusalem.
Vattnet måste rinna ut i Döda havet.
Jerusalem är omgivet av berg. I sydväst finns en öppning.
Den leder till Döda havet. Det är Kidrons dal.
Där är numera mycket torrt. Hesekiel ser en ström där.
Strömmen förstärks av sidoströmmar. Den fördjupas hela tiden.
Mannen som mätte flodens djup bottnade snart inte längre.
I synen rinner den nya floden ut i Döda havet vid Ein Gedi.
Det ligger mitt på västra stranden. Där gömde David sig för Saul.
Där finns ett härligt vattenfall med grottor runtomkring.
Det påminner om de underbara bilderna i Psaltaren.
Hesekiel såg hur den nya floden gjorde Döda havet levande.
Han såg galileiska fiskare komma för att fiska i Döda havet.
Döda havet blir en levande sjö där man kan fiska och bo.
Synen är som en dröm som fyllde människor med hopp.
Det ska bli annorlunda.
Till slut beskrivs hur stadens portar byggts upp på nytt -
och landet lever i fred och välmåga.
Frågan ni alla vill ställa -
eller så inte.
Det här templet har med all säkerhet aldrig byggts.
När de återvände lyckades de bygga ett litet tempel.
En profet sa: "Vem vill förakta den ringa begynnelsens dag?"
När de kom hem från fångenskapen byggde de ett litet tempel.
Det där har aldrig byggts. När ska synen då uppfyllas?
De fick inte heller en kung när de återvände.
Jag sa visst att Serubbabel var överstepräst. Nej, det var Josua.
Serubbabel var ståthållare.
De försökte få en kung under mackabeernas tid.
De grundade en halvkunglig släkt, men den höll inte.
När Jesus kom, fanns det ingen kung i landet, utom Herodes -
edomiten, ättlingen till Esau.
Herodes försökte få judarna på sin sida genom att bygga templet.
Herodes byggde stora byggnader som palatset på Massada.
Han beslöt bygga ett tempel som var större än Salomos tempel.
Det finns inga foton på det -
men man kan se en miniatyrmodell i Jerusalem.
Den finns idag på Israels nationalmuseum nära Knesset.
Det är en miniatyrmodell av Jerusalems stad på Jesu tid.
Templet reser sig ungefär upp till höften.
På bilden ses templet, Salomos pelargång -
det Allraheligaste och det Heliga. Här är en bild på tempelminiatyren.
Den är tagen från Oljeberget. Där finns två pelare och förhänget.
Det är sevärt.
Herodes tempel var inte enligt Hesekiels syn.
Det gjordes enligt tankegångarna hos Herodes arkitekt.
Man hade tagit intryck av Salomos tempel, men det var annorlunda.
En människa skulle vara hög som ett finger.
Templet byggdes ännu under Jesu tid.
Stenar från templet kan ännu ses vid Klagomuren, nu Västra muren.
Frågar man vägen till Klagomuren, visar judar en till skattebyrån.
Judarna kallar den numera Västra muren.
Västra muren är bara grunden till templet -
som låg uppe på höjden.
Man byggde en plattform som grund för templet. En kant av den syns.
Stenarna är 12 m långa och 90 cm höga och breda.
De har formats utan ljud av hammare eller mejsel.
Under kullen ligger en grotta där man tagit stenarna.
Stenarten är så mjuk att man kan rista i den med nageln.
När ett stenblock förs ut, syrsätts det i luften och hårdnar.
Därför kunde templet byggas utan ljud från hammare och mejsel.
Stenarna skars ut under jorden och bars upp för att hårdna.
Jesus sa att av templet lämnas inte sten på sten.
Klagomuren är inte templet.
Bara helt nyligen har arkeologer hittat stenar från templet -
i en stor hög i sydöstra hörnet av en utgrävning.
Templet var inte färdigt ens då -
när romarna förstörde det 70 e.Kr. Jesu profetia uppfylldes.
Kommer det här templet någonsin att byggas?
En del menar att detta inte ska tas bokstavligen -
och att syftet med synen var bara att inge hopp.
Det är också möjligt att Gud ville att de byggde templet -
men de förbigick Hesekiels plan -
och byggde en egen version som de ansåg sig ha råd med.
Ett annat alternativ är att templet ska byggas i framtiden.
Många kristna tror -
att judarna ska bygga det innan Jesus kommer -
eller att det ska byggas i tusenårsriket.
Vi får se hur det går.
Jag är säker på att jag har Guds plan för Sin boning.
Det här var Hesekiels plan, inspirerad av Gud.
Det här är Guds plan.
En arkitekt har ritat upp den.
Det är Guds plan för Sin boning på jorden.
Kanske den syns bättre på den här leden.
"Jesus"
Det var Hans tempel på jorden.
Kom lite närmare och se om ni kan läsa den.
Ni är Guds tempel nu.
Gud bor inte i tempel gjorda med händer.
Det står två gånger i Nya Testamentet. Han bor i människor.
Jag vet inte om Hesekiels tempel någonsin byggs.
Det var en dröm som höll hoppet uppe under fångenskapen.
En dag skulle de återvända och allt skulle bli underbart.
Om det uppfylls bokstavligen, skulle det ju vara härligt.
Jag väntar och ser. Vi kan satsa långa debatter på detta -
och missa att det nu är vi som är Guds tempel.
Varför läsa Hesekiels bok?
Den berättar om Gud, först och främst att Han dömer Sitt folk.
Det bör vi minnas: domen börjar med Guds hus.
Många tror de kan undvika domen, när de bara tror på Jesus.
Alla ska vi en gång stå inför Kristi domstol.
Gud dömer Sitt folk hårdare än andra folk.
Dessutom påminner den om att Gud hämnas. Vi behöver inte göra det.
Om man behandlar oss fel och ovänligt -
eller mobbar, förföljer eller dödar oss -
behöver vi inte försöka hämnas. Gud sköter det.
Kom ihåg det när någon behandlar dig fel. Ha medlidande med dem.
Bi inte arg. Gud ska betala för det.
"Be för dem som förföljer er." "Välsigna dem som förbannar er."
Kristna anses vekliga för den skull, men vi är inte det.
Vi bara tror på Gud.
För det tredje: Gud återupprättar alltid Sitt folk.
Israel ska aldrig försvinna, inte heller församlingen.
Ni är ett evighetsfolk. Israel och församlingen ska alltid finnas.
En dag ska det bli "en hjord och en herde".
Till sist, Uppenbarelseboken tar upp många av Hesekiels teman.
Många kristna förstår inte Uppenbarelseboken -
för de kan inte Gamla Testamentet.
Uppenbarelseboken citerar Gamla Testamentet 300 gånger.
Man bör kunna Gamla Testamentet för att förstå Uppenbarelseboken.
Uppenbarelseboken tar upp symboler från Hesekiel.
Kan man inte Hesekiel, förblir Uppenbarelseboken en gåta.
Det är ännu ett skäl att studera Hesekiels bok.
Framför allt ger den en bild av Guds allmakt.
Han är allestädes närvarande. Minns ni hjulen under Hans tron?
Dessutom är Han allvetande. Han ser och hör allt.
Hesekiels bok visar på Guds helighet.
Han har bundit Sitt namn vid ett folk. Hans rykte hänger på oss.
Därför måste Gud hämta dem hem, för att försvara Sitt namn.
Vi kan vädja till Guds namn och rykte. Mose gjorde det: -
Vad ska människor tro, om Du gör så?
Det är ett starkt argument.
Vädja till Hans namn. Hans rykte är i våra händer.
Vi ger Honom antingen ett gott eller dåligt rykte.
Gud försvarar alltid Sitt rykte.
Därför ska Gud upprätta Sitt folk. Han ska rena Sitt namn.
Han kan inte låta världen och folken tro -
att Han är slut som Gud, för att det är slut med Hans folk.
Därför låter Han inte sitt folk försvinna. Han upprättar dem.
Många kan gå under på vägen, men Guds folk lever vidare.
Översättning: Heaven TV7 Sverige