VANA TESTAMENT AVANEB
HESEKIEL, osa 2
Alustame Hesekieli kutsumusest.
Ta oli 30-aastane. Selles vanuses pidanuks ta saama preestriks
nagu ta isa ja võtma üle püha ohvriteenistuse kohustused templis.
Aga ta oli kodust eemal, pagenduses kaugel Babüloonias.
Seal polnud ei templit ega ohvriteenistust.
Muide, sellest ajast on pärit sünagoog, mis asendas templit.
Sünagoog oli paik, kus ülistati, palvetati, loeti Piiblit.
Nüüdseks on sellest kujunenud juutide tava, kuna templit neil pole.
Ülistatakse sünagoogis.
Alguse sai see aga Babüloonias: koguneti küll kokku,
kuid ohvriteenistust läbi viia polnud võimalik.
Polnud altarit ega preestrit.
Sellest sai ka kirikuelu eeskuju. Meilgi pole templit ega altarit,
me ei vaja preestrit ega ohverdamisi,
vaid meil on oma sünagoogid.
Sõna "synagogeo" tähendab "kokku tulema".
Tuldi kokku, aga vajati õpetajat, rabbi, mitte preestrit.
Seega polnud Hesekielil ametit. Kuid Jumalal leidus talle tegevus.
Kõik algas prohvetiametile tavapäraselt - nägemusega.
Seda on selgelt kirjeldatud Hesekieli raamatu alguses.
See oli veider nägemus.
Kaasaja õpetlased võidutsevad, öeldes, et ju oli tal
katalepsia hoog või oli ta ravimite mõju all.
Uskumatu, mida inimesed leiutavad!
See oli tõesti veider pilt ja peab olema sürrealist,
et seda joonistada. Siin on sellest kehv visand.
Enamus kujutatust on mõistetav, segadust tekitavad vast rattad.
Ühe tänapäeva meelisseletuse järgi nägi ta UFO-t.
Niimoodi leiavadki inimesed Piiblist just seda, mida soovivad!
Vaatame mõningaid kujutisi.
Kõigepealt nägi ta nelja olendit.
Osalt olid nad loomad, osalt inimesed ja inglid.
Neil olid inglitiivad ja sarnasust nii inimeste kui loomadega.
Need neli olendit tähistavad kogu loomingut,
kõiki Jumala loodud elusolendeid:
loomi, inimesi ja ingleid ehk kolme põhilist tasandit.
Peame meeles pidama, et inimolend pole loomingu tipus.
Evolutsioon muidugi nii ei arva.
Evolutsioon võiks siis seletada, kust tulid inglid.
Nemad ei põlvne ahvist. Aga ega evolutsioon ingleid usugi...
Kõik Jumala loodud olendid jagunevad kolmele elutasandile:
loomad; inimesed, keda Ta lõi veidi madalamaks inglitest;
ja inglid, kes on meist üle jõus, välimuses, kiiruses ja muul viisil.
Seega esindavad need kolm kõiki olendeid, keda Jumal
on loonud maailma nelja ilmakaarde.
Olendite kohal näeb ta troonil Loojat.
Majesteetlikku, salapärast, oma auhiilguses.
Auhiilgus on Hesekieli meelissõna.
Hiljem vaatame, kuidas ta nägi auhiilgust Jeruusalemmast lahkumas.
Nägemuses näeb ta auhiilgust Jeruusalemma naasmas.
Kus iganes on Jumal, seal on särav valgus, kirkus, auhiilgus.
Jumala auhiilgus on siin võtmesõna,
sest kui Inimese Poeg tuli, öeldi: me nägime Ta auhiilgust!
Auhiilgus on väga oluline sõna!
Auhiilgus pimestas Sauluse silmad Damaskuse teel.
Auhiilgus on Jumala sära ja kirkus.
Midagi sarnast kogeme pealpool pilvi lennates,
kui päike paistab ülalt pilvedele.
See on lähim võrdlus füüsilises mõttes.
Olete seda näinud? Vaatate alla pilvedele - kõik hiilgab!
Auhiilgust on Piiblis tihti seostatud pilvedega -
auhiilguse pilv.
Niisiis siin on Looja oma troonil, üle kõikide olendite.
See on kristalltroon, mis toetub
läbipaistvale kristallist platvormile.
Rattad omakorda toetavad kristallplatvormi, kus troon asub.
Need on ebaharilikud rattad. Püüdsin teha väikese mudeli.
Rattad ristuvad üksteisega ja neid ääristavad silmad.
Need rattad saavad liikuda igas suunas
ja sümboliseerivad Jumala kõikjalolemist.
Jumal saab olla igal pool, Ta on liikumises.
See on oluline, kuna senini kujutati nägemustes trooni paiksena,
ühes kindlas kohas ja see koht oli Jeruusalemm.
Siit tuligi Hesekieli lohutus - Jumala troon on liikuv!
Ta saab liikuda Babüloni.
Sest kui arvate, et Jumal elab ühes paigas ja teie olete hoopis mujal,
tundub, et Jumal on kaugel ära. Aga Jumala troon on ratastel!
Ja need rattad ei liigu ainult ühes, vaid igas suunas.
Lihtne sümbol, kui see ära mõista.
Silmad aga tähendavad, et Jumal näeb kõike ja kõikjale,
Ta on kõigest teadlik.
Kuhu sa ka ei lähe, Ta näeb, Ta silmad jälgivad sind.
Väga lihtne ja sügavamõtteline.
Me pole harjunud nii mõtlema, kuid see pilt on väga tähenduslik.
Olendid maailma neljas ilmakaares, loomad, inimesed ja inglid,
ning Looja nende kohal valitsemas oma auhiilguses.
Ja Looja liikuv troon, millega Ta võib olla kõikjal, näha kõike.
Pole ime, et Hesekiel oli nägemusest nii haaratud, et langes silmili maha.
Hiljuti seminaril küsis minult keegi pastor,
kas ma usun "Vaimus maha löömist".
Ütlesin jah, see on piibellik, Ananiase ja Safiiraga juhtus nii.
Kui tahad sama kogeda, siis valeta, kui palju sa korjanduskarpi panid
ja kui su pastoriks on Peetrus, võib see ka sinuga juhtuda!
Ta ütles: sa väldid küsimust, David, tead küll, mida ma mõtlen.
Mida sa siis mõtled?
Tead küll - maha langemist!
Miks sa siis nii ei öelnud? Piibel nimetabki seda nõnda.
Aga see muidugi ei tähenda, et Jumal sind lükkaks.
See tähendabki "maha langemist". See on piibellik.
Hesekiel langes silmili maha mitmel korral.
See on inimlik reaktsioon jumalikule kohalolule.
Mitmel korral, kui Hesekiel oli vastamisi Jumala kohaloluga,
langes ta silmili maha.
Huvitav on, et ikka ja jälle ütles Jumal: tõuse üles!
Ma pole sinuga rääkimist lõpetanud!
Hesekiel ütleb ka, et Vaim tõstis ta uuesti jalgele.
Vaimu pole vaja, et maha langeda, vaid et jalgele tõusta.
Seega usun, et Vaim tõstab üles ja usun, et on täiesti piibellik
Jumala kohalolus maha langeda.
Nii juhtus ka Hesekieliga. Peatusin sel teemal, kuna on
uskumatu, mida Piibliga tehakse - tuuakse sisse väljendeid
nagu "Vaimus maha löömine", "Vaimus puhkamine"...
Need pole piibellikud ja annavad vale tähenduse.
Olgem piibellikud! On piibellik langeda maha ja on piibellik
tõusta üles Vaimu abil. Just nii nagu Hesekiel.
Edasi - Jumal andis talle rull- raamatu, kuhu oli kirja pandud
prohveteering, mille ta pidi edastama.
Ja Jumal ütles: söö see ära! Ta pidi võtma rullraamatu,
selle ära sööma ja ära seedima.
Siin on oluline punkt, kui õpetate teistele Piiblit.
Vaadake, et te selle enne ise ära seedite!
See peab saama osaks teist endist. Inimesed taipavad, kui korrutate
raamatutarkust või kui ise elate seda sõnumit. Olete selle "ära söönud"
ja annate siis edasi - äraseeditud Jumala Sõna.
See oli kurb rullraamat. Sõnadeks olid nutulaulud,
leina- ja needusesõnad.
Ometi tundus see Hesekielile magus.
Näib kummaline, aga kui ta selle ära sõi ja seedis, tundus see magus.
Hämmastav on, et kui oled Jumalaga õiges suhtes, tunduvad isegi
Tema karmid sõnad magusana.
Võib-olla sa veel ei mõista seda. Rääkisin hiljuti palju põrgu teemal,
taastades põrgu tähendust kristlaste jaoks.
Üllatavalt mitmed tulid ja ütlesid: aitäh, mulle meeldis väga,
see kuidagi julgustas mind!
Kas pole hämmastav? Jutlus põrgust võib olla julgustav.
Olen kindel, et osad teist mõistavad mind.
On parem, kui Jumal sinuga millestki räägib,
kui et Ta üldse ei räägi.
Julgustav on teada, et inimesed ei pääse oma tegude eest.
Julgustav on teada, et Jumal tegeleb kurjusega. Tõesti on!
Sõnad tundusid Hesekielile magusad, kuigi need olid kurvad.
Veidi vastuoluline. Aga talle öeldi nii nagu Jesajalegi:
su vastas on kange rahvas! Ja ta muutub kangemaks, kui sa jutlustad.
Aga Mina teen sinu veel kangemaks kui nemad!
Ma teen su lauba ränikivi sarnaseks!
Teisisõnu - miski ei pääse läbi sind hirmutama.
Mitmed asjad võivad prohvetilt julguse röövida.
Kui inimesed muutuvad kangemaks ega taha kuulda...
Tugev laup ei lase midagi läbi, mõtled vaid Jumala Sõnast
ja selle edastamisest.
Niisiis, Hesekielil oli üleloomulik nägemisvõime.
Ja seetõttu sisemine nägemisvõime. Samuti ettenägemisevõime
ja nö ülalt nägemise võime.
Jumal annab sisemise nägemivõime - näed seda, mida teised ei näe.
Ta annab ettenägemisvõime - näed sündmusi ette.
Ja Ta annab nö ülalt nägemise võime - aitab sul istuda Tema
kõrval, vaadata ülalt ja näha Tema suurt plaani.
Selline võime tuleb nägemuse kaudu.
Visuaalsel poolel on suur rõhk. Siin jõuamegi prohveteeringu
alaliiki, mida nimetatekse apokalüptiliseks nägemuseks.
See on teistsugune nägemus, rohkem piltlik kui verbaalne.
Väga sümboolne, väga dramaatiline.
Piibli apokalüptilistest nägemustest on Hesekiel hea näide,
parim on ilmselt Taaniel ning UT-s Ilmutuseraamat.
Sõna "apokalüpsis" tähendab "ilmutust".
Need nägemused tunduvad esmapilgul keerulised, kuid avavad selle,
mida Jumal näeb ette, nii et ka meie võiksime näha.
See ongi nägemuse peamine mõte.
Hesekieli nägemuses on kaks ebatavalist tasandit,
mida Jumalast väljaspool nimetatakse selgeltnägemiseks.
Selgeltnägemisvõime on olemas, see on saatanlik.
See on jumaliku nägemuse saatanlik võltsing.
Hesekiel näeb sündmusi toimumas Jeruusalemmas,
olles ise sadu miile eemal Babülonis.
Moodne koolkond ei suuda seda mõista ja ütleb,
et küllap ta käis edasi-tagasi Jeruusalemma vahet
ja nägi sündmusi pealt.
Nad on üleloomuliku osas tihti nii skeptilised, et ei lepi sellega.
Nad ei suuda ette kujutada kedagi Bagdadis nägemas samaaegselt
sündmusi Jeruusalemmas.
Kuid Hesekilel nägi neid sündmusi Püha Vaimu läbi.
Näiteks nägi ta kord Babülonis jutlustades, kuidas üks mees surnult
maha langes.
Alles nädalaid hiljem kuulis ta, et mees suri samal hetkel,
mil tema Babülonis olles Jeruusalemma kohta prohveteeris.
See leidis selget kinnitust ühes hiljem saabunud kirjas.
Sellist tüüpi nägemused pole piiratud ei aja ega ruumiga.
Võib näha asju toimumas teises paigas või teisel ajal, tulevikus.
Hesekiel nägi rohkesti selliseid nägemusi - teises paigas
teisel ajal ja kirjeldas neid väga elavalt.
Kui sa ei usu Püha Vaimu inspiratsiooni, siis peadki ütlema,
et prohvet kas liikus ise neis paigus ringi või et need nägemused
pani kirja keegi teine, hiljem, peale sündmuste toimumist.
See on meie valik, kui jutt on apokalüptilistest nägemustest.
Me kas usume, et Jumal näeb kõike ette ja näitab seda oma sulasele
prohvetile, või peame leidma inimliku seletuse.
Piibel on muide täis ettekuulutusi tuleviku kohta. Mõned faktid:
27% ehk üle veerandi Piibli salmidest on tuleviku ettekuulutused.
Hesekieli raamat on selles osas üks konsentreeritum.
Veel numbreid: kokku 735 erinevat sündmust on ette kuulutatud.
Mõned neist üks kord, mõned üle kolmesaja korra,
kuid kokku 735 erinevat sündmust.
Veel statistikat.
Muide, üks mu esiisa, John Sinclair, leiutas selle sõna.
Ju tal olid kõik hambad suus... Statistika - väga ebamugav sõna!
Öeldakse, et on kolme sorti valet: must, valge ja statistika.
735-st sündmusest 593 on juba aset leidnud. See on 81%.
Miks küll loetakse horoskoope, kus on vaevu 5% tõepärast?
Piibel on 100% tõene! See, mis veel täitumata on, puudutab
peamiselt maailma lõppu ja see pole lihtsalt veel toimunud.
Seega vaid alla 20% 735-st ettekuulutusest peab täituma
enne, kui Jeesus tagasi tuleb.
Hesekielil ja Taanielil on enim ettekuulutusi VT-s.
Hesekieli nägemustest kolmveerand on sõna-sõnalt täide läinud,
kuigi statistiline tõenäosus selleks on 1:75 000 000.
Miks küll inimesed Piiblit ei usu?
Kui tahate teada, mis maailma ees ootab, lugege Piiblit.
Jumal on ette öelnud kõik vajaliku.
Hesekieli raamat on imepärane ja üleloomulik. Ilma Jumalata
poleks ta saanud öelda seda, mida ütles.
Vaatame raamatu ülesehitust. Esialgu näib keeruline, aga saab
kohe selgemaks.
Seni olen rääkinud ptk-st 1-3, mis hõlmavad
Hesekieli viiendat pagulasaastat. Ta oli siis 30-aastane.
Preester Hesekielist oli nüüd saanud prohvet.
Ptk 1-3 räägivadki tema nägemusest ja reageeringust sellele.
Siis liigume edasi sõnumite juurde, milles on kolm selget eristust.
Sõnumid sai ta kolmel korral: esimese 31-33 aastaselt,
teise 36-37 aastaselt ja viimase 50-aastaselt.
Neil aegadel ta jutlustas, vahepeal mitte.
Kolm teemat, millest prohvet rääkis, on üsna erinevad.
Esimene oli kõige rõhuvam, ptk 4-24: karistus Jeruusalemmale.
Eristub selgelt üks kohutav sõnum: Jeruusalemm hävitatakse täielikult.
See on tema raamatu raskeim osa, mida keegi ei tsiteeri.
Muide - kui paljud teist oskaksid tsiteerida kirjakohta Hesekielist?
Andke märku, kes teab peast tervet salmi.
Näete, ainult mõned.
Tõepoolest, see pole meelde- jäävate tsitaatide raamat.
Ega pole siin lugusid. Peate lugema läbi kogu raamatu,
et sõnumist aru saada.
Neile, kellele meeldib lõike tsiteerida, Hesekiel ei sobi.
Edasi - Jeruusalemma piiramine.
See viis linna küll Babüloonia võimu alla, kuid linn ei hävinud.
Seejärel tuleb teine prohveteeringu- aeg, 11.-12. pagulusaastal,
kui Hesekiel oli 36-37 aastane. Teisele sõnumile vastavad ptk 25-32.
Nüüd polnud sisuks mitte Jeruusalemm, vaid seda
ümbritsenud rahvad, kes kasutasid ära Babüloonia ülemvõimu.
Ja kes olid rõõmsad, nähes Iisraeli lõppu. Kummaline, kõlab nagu
tänapäeval - Iisrael on ümbritsetud rahvastest,
kes tahaksid näha seda kaardilt kadumas. Sama olukord!
Muuseas, Sadam Husseini sõda oli tegelikult sihitud
Iisraeli, mitte Kuveidi vastu.
Ta lootis tõmmata Iisraeli konflikti ja siis hävitada.
Õnnestumise korral oleks temast saanud kangelane kogu Lähis-Idas.
Seda ihkas ta siis ja see on tal praegugi mõttes.
Siin ütleb Jumal: mina maksan kätte Iisraeli naabritele!
Väikese Juuda naabritele, kes nii väga soovisid näha selle hävingut.
Jumal ütles, et nad maksavad selle eest.
Aastal 587 eKr Jeruusalemm langes.
Linn hävitati täielikult. Peale seda Hesekieli jutlustamisviis muutus.
Ta jätkas jutlustamist 37-aastaselt, aga nüüd oli ta sõnumiks:
ühel päeval me naaseme koju! Jeruusalemm ehitatakse üles!
Ühel päeval on meil uus tempel!
Ühel päeval saavad surnu- luud taas võimsaks armeeks!
Positiivne, optimistlik, täis tulevikuootust. Teisisõnu - enne
Jeruusalemma hävitamist pidi sõnum olema sünge,
kuid peale hävitamist oli inimestele vaja anda lootust,
sest nad olid suures ahastuses.
Sõnum oli seotud nende olukorraga, see oli Jumala vastus neile.
Viimase sõnumi sai Hesekiel 50-aastaselt.
Ta pidi ootama 13 aastat, enne kui Jumal lubas tal taas suu avada.
Ptk 40-48 räägivad templi üles- ehitamisest Jeruusalemmas.
Hiljem vaatame juudi arhitekti jooniseid sellest hämmastavast
ehitisest. Siin kaardil aga on veel midagi, mis jäi mainimata.
On üks lause, mis pidevalt prohveteeringutes kordub:
siis te mõistate, et mina olen Issand!
Märkisin ära, et seda on kasutatud 74 korda.
Vaid üks sõna lauses vahetub.
Ptk-s 4-24 öeldakse: siis TEIE mõistate, et mina olen Issand!
Teises osas, kus on Jumala kättemaks Juuda naabritele:
siis NEMAD mõistavad, et mina olen Issand!
Ning kui ta jõuab vangipõlvest naasmisese hea sõnumini:
siis RAHVAD mõistavad, et mina olen Issand!
Teisisõnu - kui Jumal toob juudid tagasi Lähis-Itta, siis kogu
maailm saab aru, et Jumal on Issand.
Oleme seda näinud ka lähiminevikus.
Inimlikult oli täiesti võimatu eeldada Iisraeli riigi
taastamist 1948. aastal.
Mäletan, et kui olin 1967. aasta sõja lõpul Golani kõrgendkul,
küsisin ühelt Iisrali rooduvanemalt:
kuidas te küll siia üles tagasi jõudsite?
Sõda veel kestis, kuulid vihisesid, pidime olema ettevaatlikud...
Major tegi sellise liigutuse. See oli ta vastus.
Kui Iisrael pöördub tagasi koju, siis "rahvad mõistavad"!
Tahate Jumala suhtes kindlad olla? Vaadake, mida Ta teeb ja
siis te saate aru. Jumal pole mingi väike koduabiline isiklike
probleemide lahendamisel. Jumal valitseb ajaloo üle, Ta paneb
liikuma rahvad. Ja kui tahate näha Jumalat kõige selgemini, siis
vaadake, mida Ta teeb Iisraeliga, oma rahvaga.
Siin Iisraeli rahvas polnud Jumalas väga kindel.
Ja nende naabrid polnud Iisraeli Jumalas kindlad
ehk teisisõnu kogu maailm polnud kindel, kas Jumal oli olemas, aga:
"siis rahvad mõistavad!"
Vaatame kiiresti erinevaid osasid. Jeruusalemma karistamine.
Kui babüloonlased linna üle võtsid ja ühiskonna kõrgklassi pagendusse
viisid, jätsid nad linna alles. Siis Juuda elanikud ütlesid:
asi polegi nii hull, kui prohvet Jeremija kuulutas! Linn jäi alles!
Jumal oli lubanud linna hävitada, kuid see jäi alles
ja juudid elasid seal edasi. Tõsi, võõra võimu all, aga linn oli olemas.
Polegi nii hull, prohvetitel polnud õigus!
Seepärast Hesekiel ütleski, et kui Jeruusalemm täielikult
hävitatakse, küll nad siis mõistavad, et Jumal on Issand.
Selline on esimese osa taust.
Inimesed arvasid, et asi pole nii halb, kui prohvet kuulutas.
Ah, teadagi neid prohveteid! Alati nii sünged, nii masendavad,
alati liialdavad!
See on väga levinud kriitika prohvetite suhtes -
nad liialdavad selles, mida ette kuulutavad.
Hesekiel ütles: see, mis tuleb, on väga hirmus! Siis te saate aru,
et Jumal on Issand!
Esimene osa hõlmas aega enne Jeruusalemma
langemist ja oli seetõttu väga sünge.
Elanike patt oli just nii jäle, nagu prohvet kirjeldas ja
seepärast oli ka nende karistus nii koletu, nagu prohvet ette kuulutas.
Hesekiel pidi sõnumi edasi andma rohkem kui vaid sõnadega.
Ta pidi kõnelema ka silmadele, mitte ainult kõrvadele.
Vaeseke pidi seda tegema mitmel kummalisel moel, sest
teod räägivad enam kui sõnad. Ta pidi õpetama kuuel korral,
et Jeruusalemmaga on lõpp.
Esimene kord oli üsna lihtne.
Ta pidi võtma savitüki ja voolima sellest Jeruusalemma mudeli.
Seejärel, kui see oli päikese käes kõvaks kuivanud, pidi ta selle
tükkideks lõhkuma. Kõik toimus täielikus vaikuses. Vaadati, mis
see prohvet ometi teeb? Voolib linna kuju ja siis lõhub ära.
Teine kord oli karm! Jumal ütles: heida oma vasakule
küljele 390-ks päevaks, siis heida paremale küljele veel 40-ks päevaks.
Ta pidi nii tegema, sümboliseerimaks aastate hulka,
mil nad polnud Jumalale kuuletunud.
Et ta kindlasti nii teeks, ütles Jumal: ma seon su köiega kinni.
Kujutage ette Hesekieli, kinni seotud, lebamas vasakul küljel 390
päeva, siis paremal küljel 40 päeva, sõnagi lausumata.
Kolmandal korral pidi ta kannatama nälga, näidates sellega
tulevast toidupuudust Jeruusalemma piiramise ajal.
Ta toiduks oli 0,6 l vett ja 0,2 kg leiba. Sellisel toidul elas ta pikka aega.
Toidu pidi ta küpsetama kuivanud inimroojal. Tühjendas oma
sooled, kuivatas väljaheite ja kasutas seda lõkkematerjalina
väikese leivatüki küpsetamisel. Näidates nii, et tulevased ajad
Jeruusalemmas on kohutavad.
Ta isegi protestis Jumalaga, öeldes: ma ei suuda kasutada
inimrooja! Jumal vastas: hea küll, luban sul kasutada lehmasõnnikut.
Suurepärane näide Jumala paindlikkusest!
See on väga oluline, sest osa inimesi räägib Jumala suveräänsusest
kui millestki meelevaldsest, nagu oleksid Ta otsused paratamatud.
Jumal pole selline! Ta vastab meile.
Hesekiel ütles: Jumal, siit läheb minu piir! Ja Jumal lubas tal
kasutada lehmasõnnikut. Jumala ja tema rahva vahel on tõeliselt
isiklik suhe, mis siin esile tuleb. Vaadake, kuidas filmis
"Viiuldaja katuselt" vana Tevje räägib oma Jumalaga.
Selline on tõeline suhe Jumalaga, elav suhe, mida me vajame.
Võime veenda Jumalat meelt muutma! Kas pole imeline? Jumal kuulab meid.
Järgmiseks pidi Hesekiel oma juuksed ja habeme maha ajama.
Ta jagas juuksed kolme ossa. Ühe osa pidi ära põletama,
teise osa mõõgaga ära tükeldama,
kolmanda osa tuulde lennutama.
Niimoodi juhtub Jeruusalemma elanikega!
Viiendaks: ta pidi panema kõik oma riided kotti, tegema seina sisse
augu ja öösel selle kaudu välja hiilima, nii nagu kuningas Sidkija
hiljem Jeruusalemmast põgenes.
Ta nägi seda ette ja pidi piltlikult kujutama.
Kuues kord oli kõige raskem. Ta naine suri, kuid ta ei tohtinud
leinata, näidates nii, et kui Jeruusalemm viimaks langeb,
on inimesed nõnda jahmunud, et ei suuda seda uskuda ega isegi nutta.
Jumal ütles: näita neile, et nii nagu sa oma naist ei leina,
selline on nende reaktsioon linna kaotamisele!
Vaene Hesekiel! Ta kuulutas: varemed, varemed, varemed...
Jeruusalemm muutub varemeiks, jälgegi ei jää!
Kuni tuleb, kellele kuulub õigus, ja Jumal annab selle talle.
Üks Hesekieli kõnekamaid nägemusi oli Jumala auhiilgusest templis,
kui see eemaldus Õlimäe tippu ja siis kadus.
Just seesama toimus Jeesusega. Nad hülgasid Tema, Ta läks Õlimäele
ja kadus Jumala auhiilguse pilvesse.
Mida enam Piiblit loete, seda enam hämmastute, kuidas kõik
järk-järgult kokku sobitub ja omavahel seotud on.
Miks siis Jeruusalemm hävima pidi? On kolm suurt põhjust:
ebajumalakummardamine, moraalitus ja tänamatus.
Need kolm tõusevad pidevalt esile.
Kummardati näiteks sellist jumalannat nagu Ashera. Templis!
Isegi loomakujusid joonistati templi seintele!
Naised kummardasid jumalanna Tammus't otse templi väravas.
Ja Hesekiel ise nägi 25 meest templis päikest kummardamas.
Igasugused religioonid murdsid sisse.
Arvan, et see on ka meie suurim võitlus tänapäeval -
hoida kristlus vaba teistest uskudest.
Meie lastele on koolis tehtud korralik ajupesu, kõik on
kokku segatud - Buddha, Konfutius, Jeesus...
Edasi moraalitusest.
Hesekiel nimetab Jeruusalemma "neetud linnaks".
Suur oli ülekohus lesknaiste, orbude ja võõramaalaste vastu,
linnas toimusid mõrvad, lokkas vale ning seksuaalne moraalitus,
vanemaid ei peetud au sees. Pühas linnas Jeruusalemmas!
Siis tänamatus. Jumal ütleb: pärast kõike seda, mida ma olen teie heaks
teinud, tasute te niimoodi! Pärast kõike seda olete nii tänamatud!
Muuseas, tänamatus on üks suuremaid patte läbi kogu Piibli.
Suutmatus öelda Jumalale: tänan Sind!
Hesekiel kasutab mitmeid lugusid, et sõnum kohale jõuaks. Ta kasutab
tähendamissõnu, et ometi mõistetaks.
Kokku on viis tähendamissõna.
Metsik viinapuu. Ka Jeesus kasutas hiljem sama tähendamissõna.
Siis väike hüljatud tüdruk, kellest saab kuninganna,
ja seejärel prostituut. Väga kõnekas tähendamissõna.
Tähendamissõna kahest õest, Oholast ja Oholibast,
mis tähistab kümmet suguharu põhjas ja kahte lõunas.
Kahe õe lugu aitab sõnumit mõista.
Siis tähendamissõna emalõvist ja kahest kutsikast,
kes vangistusse püütakse.
Lõpuks tähendamissõna kahest kotkast.
Üks tähistab vaaraod ja teine Nebukadnetsarit.
Tähendamissõnad aitavad selgitada tõde neile, kes tahavad
mõista. Nii nagu hiljem Inimese Poeg, kasutab neid ka Hesekiel.
Lõpuks ta süüdistab, eriti kolme inimeste gruppi: prohveteid,
preestreid ja kuningaid. Nad kõik on osaliselt vastutavad
Jeruusalemma olukorra eest.
Lõpuks nimetab ta kolme kangelase nimed ja ütleb,
et Jumal poleks saanud Jeruusalemma päästa isegi siis,
kui Noa, Iiob ja Taaniel oleksid seal linnas elanud.
Keegi neist muidugi seal ei olnud. Taaniel oli Babülonis,
Noa ja Iiob surnud.
Aga sellega ta rõhutas, et isegi kui nende ajaloo kolm parimat meest
oleksid linnas elanud, poleks see hävingut ära hoidnud.
Noa, Iiob ja Taaniel - väga huvitav kombinatsioon!
Jätkame kolmandas saates.
Tõlge: Mairi Sepp