VANHA TESTAMENTTI AVAUTUU
VALITUSVIRRET
On luontevaa jatkaa Jeremian kirjasta suoraan Valitusvirsiin.
Ne ovat Raamatussa peräkkäin, koska tässä on itkevä Jeremia.
Se kuuluu Jobin kirjan lisäksi Raamatun surullisimpiin kirjoihin.
Jobin suru on henkilökohtainen. Jeremia itkee kansan puolesta.
Iso onnettomuus kohtasi koko kansaa -
ja erityisesti Jeremian rakastamaa kaupunkia, Jerusalemia.
Sain kerran kirjeen eräältä mieheltä, joka oli kääntynyt kristinuskoon.
Hän asui maassa, jossa kristityksi kääntymistä ei suvaittu.
Miehen talo poltettiin. Miehen vaimo ja lapset paloivat sen mukana.
Hän kirjoitti sinisellä musteella.
Siitä näki, että hänen kyyneleensä olivat tipahdelleet paperille.
Silti hän sanoi: "Annan anteeksi, koska Kristus antoi anteeksi minulle."
Siinä maassa kristityksi kääntyminen voi maksaa oman tai perheen hengen.
Kun lukee Valitusvirsiä, voi nähdä, miten kyyneleet tuhrivat musteen.
Kreikankielisessä Vanhassa testa- mentissa kirjan nimi on: "Kyyneleet".
Hepreaksi kirjan nimi on: "Miten". Se on käärön ensimmäinen sana.
Miten
Kreikan ja latinan kielessä kirjan nimi on "Kyyneleet".
Latinan kielestä tulee sana "lamentaatio".
Kirja on surullinen. Siinä on vain muutama lohdutuksen hippunen.
Kirjoittamishetkellä Jerusalemin kaupunki oli hävitetty perin juurin.
Kuvittele mielessäsi Hiroshimaa.
Jeremia näki Jumalan kaupungin, Jerusalemin, ja temppelin -
hävitettynä maan tasalle, poltettuna, tuhottuna ja autiona.
Sitä oli piiritetty ankarasti. Äidit söivät omia vauvojaan.
He söivät jopa synnyttäneiden naisten jälkeisiä.
Niin epätoivoista se oli. Niinpä Jeremia itkee.
Jeremia oli runoilija. Profetioista valtaosa oli runomuodossa.
Hän kirjoitti myös lauluja.
Profetian ja musiikin välillä on hämmästyttävä yhteys.
Profetian henki innoittaa runoutta ja musiikkia.
Sakarja ja Hesekiel pyysivät muusikkoja soittamaan, -
kun he profetoivat. Daavid oli Vanhan testamentin suurin profeetta -
Mooseksen ja Elian jälkeen. Kuolin- vuoteellaan hän kiitti Jumalaa siitä, -
että hän sai olla profeetta ja Israelin jalo laulaja.
Hän asetti kuoronjohtajaksi aina profeetan. Niin pitäisi tehdä aina.
Nuoruuteni kotiseurakunnassa sanottiin, -
että paholainen ujuttautuu seurakuntaan kuoron kautta.
Kun musiikista tulee ammattimaista, se ei palvele Jumalaa.
Siksi Daavid halusi laulajiksi näkijöitä.
Hän nimitti Aasafin kuoronjohtajaksi, koska tämä oli profeetallinen.
On onni, jos seurakuntanne muusikot ovat profeetallisia -
ja jos he näkevät asiat Jumalan näkökulmasta.
Valitettavasti jätämme musiikin kokemattomien nuorten vastuulle.
He eivät ole kyllin kypsiä näkemään, mitä Jumala tahtoo musiikilta.
Jeremia sävelsi lauluja. Hän kirjoitti myös toisen valitusvirren.
Se mainitaan Aikakirjoissa.
Se kertoo, miten Joosia lähti Egyptiä vastaan Jumalan tahdon vastaisesti -
ja sai surmansa Megiddossa. Daavid valitti Saulia ja Joonatania, -
kun nämä saivat surmansa taistelussa filistealaisia vastaan.
Jeremia sävelsi valitusvirren kansan laulettavaksi, kun Joosia kuoli.
Jeremia oli tottunut laulujen kirjoittaja.
Valitusvirren on kirjoittanut silminnäkijä.
Haluan teidän näkevän sielunne silmillä, -
miten Jeremia katseli tuhottuja rakennuksia ja autioita katuja.
Muut oli viety pois. Vain hän oli jäänyt jäljelle.
Voi kuulla, miten hän sanoi: "Eikö tämä merkitse teille mitään?"
"Eikö tämä kosketa teitä?"
Maassa oli vielä joitakin ihmisiä. Hän näki heidän kulkevan ohi.
"Eikö tämä merkitse teille mitään?" Näin hän aloittaa virtensä.
Se on merkittävä valitusvirsi.
Hän sanoo: "Katsokaa ja nähkää! Eikö tämä kosketa sisimpäänne?"
Valitusvirsi on omalla tavallaan laadittu keinotekoisesti.
Se on runoiltu. Se ei tuo ilmoille tunteita satunnaisessa järjestyksessä.
Kerrankin lukujako on osunut nappiin. Halleluja!
Kirja sisältää viisi laulua eli valitusvirttä.
Ne on sommiteltu yhteen huolellisesti ja kauniisti.
Yhtäältä hän vuodattaa tunteitaan kaupungin vuoksi.
Silti hän punoo sen yhteen keinotekoisella tavalla.
Hän muodostaa akrostikonin.
Akrostikonissa aakkosten kirjaimet toimivat laulun tai runon kehyksenä.
Viidestä runosta neljä on akrostikoneja.
Ne ovat joko 22-jakeisia tai 22:n kerrannaisia.
Heprealaisissa aakkosissa on vain 22 kirjainta.
Suomen kielen aakkosissa on 29 kirjainta.
Heprean kielen sanoihin ei merkitä vokaaleja.
"Jänis" kirjoitettaisiin "jns".
Heprean aakkosissa on 22 konsonanttia eikä lainkaan vokaaleja.
Siksi kirjaimia on 22, kun suomessa niitä on 29.
Ensimmäisessä runossa on 22 jaetta:
yksi jae kutakin kirjainta kohti ja kolme riviä kussakin jakeessa.
Ensimmäisen jakeen kolmesta rivistä jokainen alkaa a-kirjaimella.
Seuraavan jakeen rivit alkavat b-kirjaimella ja niin edelleen.
Myös toinen Jeremian laulu on 22-jakeinen akrostikon.
Joka jakeessa on kolme riviä. Joka jae alkaa aina seuraavalla kirjaimella.
Kolmannessa laulussa on 66 jaetta.
Anteeksi, johdin teitä harhaan.
Täällä kolme riviä eivät ala samalla kirjaimella, ainoastaan ensimmäinen.
Kolmannessa laulussa aakkoset käydään läpi kolme kertaa.
Jakeessa on aina kolme riviä Luku on muita kolme kertaa pitempi.
Se on pääluku.
Neljännessä laulussa on 22 jaetta. Kussakin jakeessa on kaksi riviä.
Jokainen jae alkaa aina aakkosen seuraavalla kirjaimella.
Viimeinen luku on ainoa, joka ei ole akrostikon.
Silti siinäkin on 22 jaetta.
Lauluissa on siis keinotekoinen ja harkittu rakenne.
Olen pohtinut itsekseni, -
miksi hän käytti aakkos- rakennetta tunteiden ilmaisussa.
Ehkä se helpotti laulun muistamista.
Sitten mietin, halusiko hän näin ilmaista täydellisen murheensa.
Aivan kuin hän sanoisi, että se on a:sta ö:hön pelkkää murhetta.
Tulin siihen tulokseen, ettei siinä ole järkeä.
Sitten tein pikku kokeen.
Otin paperipalan ja kirjoitin sille: a, b, c, d, e, f, g ja niin edelleen.
Kirjoitin englannin aakkosten 26 kirjainta.
Mietin, auttaisiko se vuodattamaan esiin Valitusvirsien opetukset.
Auttavatkohan aakkoset ihmistä ilmaisemaan itseään silloin, -
kun asioita ei pysty pukemaan sanoiksi? Huomasin, että näin on.
Minulta vei vajaat kaksi minuuttia kirjoittaa Jeremian Valitusvirret -
englantilaisten aakkosten mukaisesti.
Hänestä oli luultavasti niin vaikea pukea tunteitaan sanoiksi, -
että hän kirjoitti aakkoset.
On helpompi sepittää valitus, kun edes alkukirjain on tiedossa.
Käytettäviä sanoja on rajoitettu määrä.
Tämän kirjoittaminen vei 1,5 minuuttia.
En väitä sitä mestariteokseksi, mutta se vain virtasi.
Luen sen läpi, mutta se on Valitusvirsien yhteenveto.
Kirjoitin kirjaimet allekkain ja aloin kirjoittaa.
Ahdistus hukuttaa sieluni. Brutaalisti kaupunkiani kohdeltiin.
C-mollissa soi surusävel. Despootti kansani vei.
Elämänlanka on katkennut. Fobiani todeksi muuttui.
Gangsterit kotimme hajottivat. Hulluus täytti kadut.
Itken itseni uuvuksiin. Jumala lupasi tehdä näin.
Kaukana on lohduttajani. Lapseni ovat hävitetyt.
Muistuta meitä suunnitelmistasi. Näytä meille tiesi.
Ole meille armollinen. Pyhä olet, Jumala.
Riennä avuksemme. Säästä kansasi.
Tuo se takaisin. Uudista henkemme.
Vihasi vuodata riistäjiemme ylle. Ylistämme jälleen nimeäsi.
Älä käännä korvaasi huudoltamme. Öljysi tiukkukoon yllemme.
Huomasin kattaneeni Valitusvirsien kaikki vivahteet.
Aakkosten kirjoittaminen auttoi minua siinä.
Ymmärsin, miksi Jeremia käytti aakkosia.
Hän halusi ilmaista tunteensa, mutta hän ei tiennyt, mistä hän aloittaisi.
Aakkoset auttoivat häntä alkuun.
Voin olla väärässä, mutta minusta tuntuu, että hän teki sen siksi.
Kirjaimet auttoivat häntä eteenpäin.
Meidän täytyy muistaa menneisyys, jotta voimme ottaa siitä opiksi.
Kysyin itseltäni, miksi hän kirjoitti tämän.
Ymmärsin, että hän halusi muiden itkevän hänen kanssaan.
Uskon, että hän halusi lähettää laulut pakkosiirtolaisuuteen viedyille, -
jotta hekin voivat ilmaista tunteensa.
On hyvin tärkeää, että trauman läpikäynyt ilmaisee tunteitaan.
On julmaa sanoa: "Hän oli urhea. Hän ei vuodattanut kyyneltäkään."
Surevaa pitää auttaa tuomaan surunsa julki.
Juutalaiset ja katoliset osaavat käsitellä surua parhaiten.
Heillä on ruumiinvalvojaisten perinne. He rohkaisevat itkemään.
Raamatussa rohkaistaan vuodattamaan kyyneleitä.
Englannin kouluissa suositaan Kreikan stoalaisuutta.
Ihailemme ihmisiä, jotka eivät itke.
Se tulee kreikkalaisesta, ei heprealaisesta, ajattelusta.
USA:n varapresidentti purskahti itkuun eräässä vaalitilaisuudessa.
Hänen kannatuksensa romahti oitis. "Emme halua presidenttiä, joka itkee."
Sama tapahtui Australiassa Bob Hawkelle.
Häneltä kysyttiin TV-haastattelussa hänen narkomaanityttärestään.
Hän purskahti itkuun. Australialaiset alkoivat ylenkatsoa häntä.
Israelissa ei pääse pääministeriksi, -
ellei pysty itkemään israelilaissotilaan haudalla.
Jeesus itki julkisesti Jerusalemin puolesta, kuten Jeremia tässä.
Israelissa itkemistä pidetään miehekkäänä. Sitä se onkin.
Tutkitaan sitten Jeremian runoutta.
On huomionarvoista, että persoona- pronomini muuttuu luvusta toiseen.
Ensimmäisessä luvussa puhutaan feminiinisessä muodossa.
Sillä viitataan kaupunkiin ja kansaan, jota kutsutaan Jerusalemin tyttäriksi.
Kaupungit nähdään feminiinisinä.
Myös kaupungin asukkaat nähdään feminiinisinä.
Heprean kielessä kaupungit ovat suvultaan feminiinisiä.
Ilmestyskirjassa Babylon on nainen, saastainen portto.
Jerusalem on morsian, joka laskeutuu Taivaasta.
Ensimmäisessä luvussa puhutaan kaupungista ja sen asukkaista.
Toisessa runossa puhutaan maskuliinisessa muodossa.
Se kertoo onnettomuuden aiheuttajasta, Jumalasta.
Kolmas ja pisin runo on henkilö- kohtainen. Se kertoo Jeremiasta.
Se on minä-muodossa.
Sitten Jeremian katse kääntyy kansa- kuntiin. Hän alkaa puhua "heistä".
Hän puhuu hyökkääjistä.
Lopuksi hän samaistuu pakkosiirtolaisuuteen vietyihin, -
jotka eräänä päivänä palaisivat. Hän puhuu me-muodossa.
Kiinnitä huomiota Raamatun pikku- sanoihin. Ne antavat hyviä vihjeitä.
Olette varmasti lukeneet läpi Valitusvirret.
Helposti jää huomaamatta, että kirjassa on viisi erilaista aihepiiriä.
Ensimmäisen runon nimeksi olen antanut "Katastrofi".
Katsokaa tuhottua kaupunkia ja sen tyttäriä.
Toisen runon nimeksi olen antanut: "Aiheuttaja".
Jumala sen teki syntiemme tähden.
Kolmannen otsikko on "Parannuskeino".
Jeremia tajuaa, että Jumala on yhä armollinen ja uskollinen.
Hän vetoaa uskollisuuteen.
Seuraavan otsikko on "Seuraukset". Mitä tapahtuu kaiken seurauksena?
Viimeinen runo on "Huuto sydämestä". Siinä käytetään me-muotoa.
Hän rukoilee kansansa tulevaisuuden puolesta.
Ensimmäisestä runosta tuskin tarvitsee sanoa enempää.
Tiedätte, mikä oli katastrofi. Kaupunkia oli piiritetty.
Sitten se oli tuhottu maan tasalle. Temppeli, talot ja kansa olivat poissa.
Kaupunki oli tyhjä ja autio.
Sitä kuvataan elävästi ensimmäisessä runossa.
Toisessa runossa hän sanoo, ettei sen olisi ikinä tarvinnut tapahtua.
Se olisi voitu välttää, jos hänen neuvoaan olisi noudatettu -
ja kansa olisi antautunut babylonialaisille.
Kaupunki olisi säästynyt. Se tuotti surua Jeremialle.
On tuskallista nähdä, miten ihminen tuhoutuu, -
koska hän ei tottele neuvoa.
Toisessa runossa Jeremia purkaa ahdistustaan siitä, -
että Jumalan oli pakko tehdä se, koska Hän oli luvannut tehdä sen.
Hän olisi muuttanut mieltään, jos he olisivat tehneet parannuksen.
Toisessa runossa tulee vahvasti esiin turhautuminen.
Kaikissa viidessä runossa mainitaan Jumalan viha.
Tulee aika, jolloin Jumalan viha kuohahtaa yli.
Raamatussa mainitaan viha, joka jää sisään, ja viha, joka tulee ulos.
Kysyn kohta, kumpi on sinun ongelmasi.
Sisäänpäin kääntyvä viha kytee sisällä. Se voi kyteä pitkään.
Nopea viha ryöpsähtää leimahtaen ulos, ja se on samassa ohi.
En tiedä, kumpi on parempi.
Olet varmasti taipuvainen jompaan- kumpaan tai molempiin. Katsotaanpa.
Kenen ongelma on sisäänpäin kääntyvä kytevä viha?
Kenen viha kuohahtaa yli ryöpsähtäen?
En nostanut kättäni lainkaan. Ehkä kuulun jälkimmäiseen.
Kummanlaista vihaa Jumalan viha on?
Vastaus on: kumpaakin.
Naiset, oletteko koskaan unohtaneet maitokattilaa liedelle?
Havahdutte käryyn ja juoksette kiireen vilkkaa keittiöön.
Jos olisitte vahtineet kattilaa, niin ei olisi käynyt.
Olisitte nähneet, miten maito alkaa hiljalleen kiehua.
Jos näkee Jumalan vihan kiehuvan hiljalleen, -
sitä voi estää kiehumasta yli.
Ellei tarkkaile Jumalan vihaa eikä näe sen kiehuvan hiljalleen, -
ei huomaa, kuinka se kuohahtaa yli ja onnettomuus iskee.
Paavali opettaa Room. 1:ssä, että Jumalan viha kytee jo.
Siitä eräs merkki on homoseksuaalisuuden yleistyminen.
Se on merkki Jumalan vihan kytemisestä. Lue Room. 1.
Myös yhteisönvastaisuuden kasvu ja perheinstituution hajoaminen -
ovat merkkejä Jumalan vihan kytemisestä ihmisiä vastaan.
Se jatkuu, kunnes se kuohahtaa yli. Sitten kaikki tuntevat Hänen vihansa.
Sama toistuu Ilmestyskirjassa.
Jumalan viha tulee esiin kaikissa näissä runoissa.
Kun se vasta kyti, kukaan ei ottanut sitä vakavasti. Siksi se kuohahti yli.
Meidän täytyy tietää Jumalan tunteista, -
jotta tiedämme, milloin se kytee, niin ettei se ehdi kuohahtaa yli.
Sitä on Jumalan viha.
Kolmas runo on henkilökohtainen. Siinä on eräs ihana puheenparsi.
Siitä on tullut suosittu virsi. Laulamme sen kohta.
Jeremia tajusi, että Jumala olisi voinut pyyhkiä koko kansan maan päältä.
Hän lähetti heidät Babyloniin, mutta he olivat yhä elossa.
Kansa oli yhä olemassa.
Jeremian mukaan oli Jumalan armoa, ettei kansa ole tuhoutunut kokonaan.
Hän ylistää Jumalan armoa kolmannessa runossaan.
Joinakin aamuina herätessäni minulla on ihan kristillinen olo.
Ei kuitenkaan kovin usein.
Keskellä yötä minulla ei ole sellainen olo lainkaan, -
kun australialaiset soittelevat minulle.
Minulta ei saa silloin kovin kristillistä vastausta.
Eräs mies sanoi: "Ajattelin soittaa ennen kuin menet nukkumaan."
Kello oli kolme aamuyöllä. Hänellä oli maailmankello.
Kysyin: "Asetitko kellon oikeaan aikaan?"
Joinakin aamuina oloni on kuin kristityllä. Silloin keitän teetä.
Tarvitsemme vaimoni kanssa aamu- annoksen, jotta heräämme kunnolla.
Haen maitopullot rappusilta sisään.
Ulkona on kylmä.
Muistan joka kerta jakeen Valitusvirsien luvusta 3:
"Hänen armonsa on uusi joka aamu."
Käyn mielessäni läpi Jumalan armon.
Olen eläkeläiseksi varsin hyvä- kuntoinen. Se on armoa, ei oikeus.
Minulla on töitä. Se ei ole oikeus. Se on armoa.
Meillä on koti. Se ei ole oikeus. Se on armoa.
En ole ansainnut näistä mitään.
Voi sanoa: "Isä, armosi on uusi joka aamu. Suuri on uskollisuutesi."
Maailmassa eletään ansiotaloudessa.
Saamme sen, minkä eteen työskentelemme.
Taivaan valtakunnassa eletään armotaloudessa.
Maailmassa omia oikeuksia penätään nyrkit pystyssä.
Kristitty sanoo: "Minä en ole ansainnut mitään."
"Kaikki, mitä saan, on armoa. Armosi on uusi joka aamu."
Nuo ihanat sanat ovat keskellä Jeremian henkilökohtaista runoa.
Suru unohtuu, kun hän tajuaa, ettei Jumala ole tuhonnut kaikkia.
Hän on armossaan pitänyt joitakuita elossa.
Hänen armonsa on uusi joka aamu. Laulamme siitä hetken kuluttua.
Sitten Jeremia siirtyy eteenpäin.
Hän alkaa puhua muista ihmisistä.
Hän muistuttaa, että kun kansa tekee parannuksen, -
Jumala voi korjata tilanteen.
Jos he eivät käänny, Hän joutuu rankaisemaan.
Anteeksi, ne ovat seuraukset siitä, ettei parannusta tehdä.
Hän haluaa, että kaikki tietävät ne.
Hän haluaa lähettää sanoman.
Siitä hän siirtyy "huutoon".
Viimeinen runo on rukous, jossa hän anoo Jumalan armoa.
Hän pyytää asettamaan kansan ennalleen eräänä päivänä.
Jumalan vihan lisäksi armo tulee esiin jokaisessa viidessä runossa.
Niiden lisäksi synti-sana kulkee läpi kaikkien runojen.
Luin mielenkiintoisen lausunnon, jonka paikkansapitävyyden tarkistin.
Synti on mainittu lähes jokaisella Vanhan testamentin sivulla.
Joskus se mainitaan sanana, toisinaan tekona.
Vanha testamentti on täynnä syntiä. Uusi testamentti on täynnä pelastusta.
Siellä pelastus on miltei joka sivulla.
Jeremia myöntää rehellisesti, että kaikki on synnin aikaansaannosta.
Hän huutaa Jumalalta armoa. Synti ansaitsee rangaistuksen.
Hän pyytää Jumalalta armoa, joka asettaisi heidät ennalleen.
Siksi kirjaa kutsutaan Valitusvirsiksi monikossa.
Se koostuu viidestä eri laulusta.
Valitusvirret lauletaan jokaisessa synagogassa kerran vuodessa.
Se lauletaan aabib-kuun yhdeksäntenä päivänä, -
heinäkuussa meidän kalenterimme mukaan.
Se lauletaan joka vuosi samana päivänä, -
koska juuri sinä päivänä babylonialaiset tuhosivat temppelin.
Juutalaiset muistelevat Egyptistä lähtöä ja pääsiäistä.
Samoin he muistelevat temppelin hävitystä aabib-kuun 9. päivänä.
He laulavat Valitusvirret läpi valittavalla äänellä.
Rabbin valitus todella koskettaa sydänalaa.
Puhuin kerran Jad Vashem -holokaustimuistomerkin edessä.
Aukiolla oli satoja juutalaisia ja kristittyjä.
Heidän takanaan oli oikeamielisten pakanoiden puisto.
Siellä on mm. Corrie ten Boomin nimikkopuu.
Tilaisuus alkoi sillä, että kanadalaiset Merv ja Merla Watson -
soittivat ja lauloivat valitusvirren. Merla soitti viululla valituksen.
Sitten rabbi nousi laulamaan valituksen.
En ole koskaan kuullut mitään sellaista. Sitten minun piti puhua.
Tilaisuuden oli määrä jatkua kaksi päivää, -
mutta Jumala oli niin vahvasti läsnä, ettemme pystyneet jatkamaan.
Tuntuu, että valituslaulusta tiukkuu juutalaiskansan koko historia.
Sen kuulee synagogassa joka heinäkuu.
He menettivät ensimmäisen temppelinsä aabib-kuun 9. päivänä.
Juuri samana päivänä keisari Titus hajotti toisen temppelin vuonna 70 jKr.
Kun he surivat ensimmäistä temppeliä, he menettivät toisen.
Jeesus tietysti ennusti sen.
Jeremia varoitti ensimmäisen temppelin menetyksestä.
Juuri samalla tavalla Jeesus varoitti toisen temppelin menetyksestä.
Siksi Jeesus ja Jeremia niputetaan yhteen niin usein.
Jeesus kysyi opetuslapsilta: "Kenen ihmiset sanovat minun olevan?"
He vastasivat, että Häntä pidetään takaisin tulleena Jeremiana.
Jeesus itse yhdisti itsensä Jeremiaan.
Hän oli Jeremian ennustama Hyvä Paimen, Daavidin suvun Kuningas, -
Vapahtaja ja Parantaja. Lisäksi Jeremia oli esikuva Jeesuksesta.
"Ihmisen vihamiehiksi tulevat hänen omat perhekuntalaisensa."
Näin sanoivat sekä Jeremia että Jeesus.
Jeesus yritettiin ensi kerran tappaa kotikaupungissaan Nasaretissa.
Jeesus selviytyi viidestä salamurhahankkeesta.
Jeremiankin henki oli vaarassa monta kertaa.
Hänet yritettiin kivittää ja heittää alas kalliolta. Yrityksiä oli viisi.
Jeesus pääsi aina pakoon ja sanoi: "Aikani ei ole vielä tullut."
Kun Jeesus ajoi ahneet rahanvaihtajat ulos temppelistä ruoskalla, -
Hän siteerasi Jeremiaa: "Olette tehneet siitä ryövärien luolan."
Jeesus oli eräänlainen Jeremia. Kansa tajusi sen.
Hän sanoi: "Te kivitätte profeetat ja pystytätte muistomerkkejä."
Jeremia sanoi: "Olen kuin karitsa, jota viedään teurastettavaksi."
Kenet se tuo mieleesi?
Jerusalemin pohjoispuolella on luola, -
jota on vanhastaan kutsuttu "Jeremian luolaksi".
Juutalaiset uskovat, että Jeremia meni sinne rukoilemaan, -
kun hän koki yksinäisyyttä, kipua ja tuskaa.
Se sijaitsee edelleen kukkulalla, jota kutsutaan Golgataksi.
Se on aivan puutarhahaudan ja pääkallo-kallion lähellä.
Jeremian luola on lähellä paikkaa, jossa Jeesus kuoli ristillä.
Olen viettänyt yhden yön Jeremian luolassa puutarhahaudan vieressä.
En nukkunut silmällistäkään.
Oli erikoislaatuinen kokemus nukkua kenttävuoteella luolassa -
lähellä Jeremian rukouspaikkaa, ristin paikkaa ja tyhjää hautaa.
Jeremialla on paljon yhtymäkohtia Jeesuksen kanssa.
Käytän Jeesuksen erästä lausahdusta usein testinä.
Sanon: "Luen teille Jeesuksen lausahduksen."
"Onko se Vanhasta vai Uudesta testamentista vai Shakespearea?"
"Jos tämä tehdään tuoreelle puulle, mitä sitten kuivalle tapahtuu?"
Jeesus lausui sanat, kun Hän kantoi ristiä.
Hän sanoi: "Jerusalemin tyttäret, älkää minua itkekö," -
"vaan itkekää itseänne ja lapsianne. Sillä katso, päivät tulevat..."
Hän viittasi 40 vuoden päässä olevaan koetukseen, vuoteen 70 jKr.
Jumala antoi juutalaisille 40 vuotta aikaa vastata -
ristiinnaulittuun ja ylösnousseeseen Poikaansa.
He eivät ottaneet Häntä vastaan, ja temppeli hajotettiin taas.
Miksi Valitusvirsiä on syytä lukea?
Syitä on kaksi. Ensimmäinen on se, -
että seurakuntaa saattaa odottaa sama kohtalo.
Uudessa testamentissa uskovilla on kaksi vaihtoehtoa:
ensimmäinen on itku, valitus ja hammasten kiristys.
Jeesus puhui aina uskoville, kun Hän puhui siitä.
Jumalan kansan toinen mahdollinen päämäärä on se, -
että Jumala pyyhkii pois kaikki kyyneleet heidän silmistään.
Joko siis itkemme ikuisesti tai Jumala pyyhkii pois kaikki kyyneleemme.
Näen, miten Jumala ottaa esiin ison nenäliinan ja sanoo: "Älä itke enää."
Näin toimii hyvä isä.
Ilmestyskirjassa sanotaan kahdesti: "Jumala pyyhkii pois kaikki kyyneleet."
Joko itkemme ikuisesti tai kyyneleemme pyyhitään pois.
Sen lisäksi maailmaa odottaa tämä.
Juuri Ilmestyskirja siteeraa eniten Jeremiaa ja Valitusvirsiä.
Jeremian kirjan siteerauksista puolet ovat Ilmestyskirjassa.
Siteerauksia sovelletaan Babyloniin, talouden keskukseen, joka tuhotaan.
Kun Babylon tuhotaan, maailma itkee sitä, -
mutta kristityt laulavat halleluja-laulua.
Händelin Messias-oratorion Halleluja-laulu on monille tuttu.
Harva tajuaa, että siinä juhlitaan maailman pörssiromahdusta -
ja maailman pankkien konkurssia.
Ihmisen rakentama järjestelmä romahtaa.
Vain kristityt laulavat sinä päivänä. Kaikki muut itkevät.
Ilm. 18 päättyy siteerauksiin Jeremiasta ja Valitusvirsistä -
ja voi-huutoihin suuren kaupungin puolesta. Se tuhotaan hetkessä.
Maailma laulaa sitä eräänä päivänä, -
mutta siinä vaiheessa me laulamme halleluja-laulua, -
koska Jumala tuo uuden kaupungin Taivaasta maan päälle.
Se on Uusi Jerusalem, miestään varten kaunisteltu morsian.
Saamme asua uudessa maassa Uudessa Jerusalemissa ikuisesti -
Isämme, Hänen Poikansa ja Pyhän Hengen kanssa. Aamen.
Tilaa Pawsonin opetussarjoja TV7:n verkkokaupasta: www.tv7.fi/kauppa tai 0400 721 599
Suomennos: TV7