GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
KLAGOVISORNA
Det är naturligt att fortsätta med Klagovisorna efter Jeremia.
I Bibeln är de efter varandra för här möter vi en gråtande Jeremia.
Det är en av de mest sorgsna böckerna i Bibeln, som Job.
Jobs sorg är personlig. Jeremia gråter för en nationell katastrof.
För en olycka som drabbat hela folket -
och särskilt Jerusalem som Jeremia älskar.
Jag fick ett brev av en man som blivit kristen.
Han bodde i ett land där man inte tålde omvändelser.
De brände hans hus. Hans fru och barn brann inne.
Han skrev med blått bläck.
Jag kan ännu se för mig hur hans tårar vätt pappret.
Ändå sa han: Jag förlåter dem, för Kristus förlät mig.
Där kunde det kosta livet eller familjens liv att bli kristen.
När man läser Klagovisorna, ser man tårarna blandas med bläcket.
I grekiska Gamla Testamentet heter boken "Tårar".
På hebreiska kallas boken "Hur" enligt bokens första ord.
Hur.
På grekiska och latin heter den "Tårar".
Engelskans "Lamentations" kommer från tårar på latin.
Boken är sorglig. Där finns bara några glimtar av tröst.
Den skrevs när Jerusalem förstörts i grund.
Tänk dig Hiroshima.
Jeremia såg Guds stad, Jerusalem, och templet -
jämnade med marken, nerbrända och ödelagda.
Den sista belägringen var grym. Mammor åt sina bebisar.
De åt till och med moderkakorna efter kvinnor som nyss fött.
De var desperata utan like. Så Jeremia gråter.
Jeremia var en poet. De flesta profetiorna var dikter.
Han skrev också sånger.
Profetia och musik är förvånansvärt sammankopplade.
Profetians ande inspirerar dikter och musik.
Sakarja och Hesekiel bad musiker spela -
när de profeterade. David var Gamla Testamentets största profet -
efter Mose och Elia. På sin dödsbädd tackade han Gud -
att han fick vara profet och en sångare i Israel.
Han valde alltid en profet som kör- ledare. Det borde man alltid göra.
I min ungdom sade man i min hemförsamling -
att om den onde vill smita in i församlingen går han med i kören.
När musiken blir professionell, tjänar den inte längre Gud.
Därför ville David ha profetiska sångare.
Asaf valde han som körledare för att han var profetisk.
Ni är lyckliga om församlingens sångare är profetiska -
och ser saker från Guds synvinkel.
Tyvärr ger vi unga oerfarna kristna ansvaret för musiken.
De är inte tillräckligt mogna att se vad Gud vill med musiken.
Jeremia komponerade sånger. Han skrev också en Klagovisa till.
Den nämns i Krönikeböckerna.
Det var när Josia gick ut i strid mot Egypten mot Guds vilja -
och dog i Megiddo. David begrät Saul och Jonatan -
när dessa dog i strid mot filisteerna.
Jeremia skrev en Klagovisa för hela folket, när Josia dog.
Jeremia var van att skriva sånger.
Klagovisorna skrevs av ett ögonvittne.
Jag vill att ni ska se för er inre syn -
hur Jeremia såg de ödelagda husen och tomma gatorna.
De andra var borta. Bara han var kvar.
Man kan höra hur han säger: "Betyder det ingenting för er?"
"För er alla som går vägen förbi?"
Det fanns ännu några kvar. Han såg dem gå förbi.
"Betyder detta ingenting för er?" Så inleder han.
Det är en talande klagovisa.
Han säger: "Ge akt på detta och se! Visst berör det ert innersta?"
Ändå är Klagovisorna på ett sätt konstgjort konstruerade.
De är konstruerade. De är inte bara spontana känsloutgjutelser.
För en gångs skull är också kapitelindelningen rätt. Halleluja!
Boken består av fem sånger eller klagovisor.
De är omsorgsfullt och vackert komponerade.
Å ena sidan uttrycker han sina känslor för staden.
Ändå väver han ihop det på ett konstgjort sätt.
Han komponerar en akrostisk dikt.
I en akrostisk dikt löper verserna i bokstavsordning.
Av de fem sångerna är fyra i akrostisk form.
De har antingen 22 verser eller serier med 22 delar.
Det hebreiska alfabetet har 22 bokstäver.
Svenskan har 28 bokstäver.
I hebreiskan märker man inte ut vokalerna.
Kanin skulle alltså stavas "knn".
Hebreiska alfabetet har alltså 22 konsonanter och inga vokaler.
Därför finns det 22 bokstäver, jämfört med våra 28.
Den första dikten har 22 verser.
En för varje bokstav och tre rader per vers.
De tre raderna i den första versen börjar alla med bokstaven a.
I följande vers börjar alla rader på b, och så vidare.
Också den andra sången är akrostisk med 22 verser -
med tre rader. Varje vers inleds med en ny bokstav.
Den tredje sången har 66 verser.
Förlåt, jag sade fel här.
De tre raderna börjar inte alla med samma bokstav, bara den första.
I den tredje sången går man genom alfabetet tre gånger.
Verserna har alltid tre rader. Den är alltså tre gånger längre.
Detta är det viktigaste kapitlet som vi ska se på.
Den fjärde sången har 22 verser, med två rader var.
Begynnelsebokstaven i varje vers går i bokstavsföljd.
Sista kapitlet är det enda som inte är akrostiskt.
Det har ändå 22 verser.
Sångerna har alltså en konstgjord, uttänkt form.
Jag tänkte för mig själv -
varför han använde bokstavs- följden att uttrycka känslor.
Kanske det gjorde det lättare att minnas dem.
Kanske det uttryckte hans totala sorg.
Som om han skulle säga att allt är bara sorg, från A till Ö.
Jag kom till att det inte kunde stämma.
Sedan gjorde jag ett litet experiment.
Jag tog ett papper och skrev: a, b, c, d, e, f, g och så vidare.
Alla bokstäver i vårt alfabet.
Jag undrade om det hjälper mig uttrycka det Klagovisorna lär.
Hjälper alfabetet en människa att uttrycka sig när -
saker inte kan kläs i ord? Jag märkte, att det var så.
Det tog mig mindre än två minuter att skriva Jeremias Klagovisor -
enligt det engelska alfabetet.
Han fann det så svårt att klä sina känslor i ord -
att han skrev enligt alfabetet.
Det är enklare att skriva en klago- visa när första bokstaven är given.
Det begränsar valet av ord.
Det tog 1,5 minuter att skriva det här.
Jag påstår inte att det är något mästerverk, det bara flödade.
Jag ska läsa det. Det blev som ett sammandrag av Klagovisorna.
Jag skrev A, B, C, D och började fylla i. (Fritt översatt)
"Avskyvärd är synen av staden. Blod flödar nerför gatorna.
Centrum för vårt liv är ödelagt. Despoter har härjat.
En ohygglig sorg har drabbat oss. Familjer har splittrats.
Gud lovade Han skulle göra det. Heligt är Hans namn.
Inget kan trösta mig. Jag är utom mig av gråt.
Katastrofen är ofattbar. Låt mig dö som de andra.
Mitt liv blev meningslöst. Nu kan jag aldrig skratta mer.
O Herre, förbarma Dig! Plundrad ligger Din stad.
Res upp oss på nytt! Spara oss från hopplöshet!
Tala om att du ännu älskar dem. Undsätt dem i deras nöd.
Visa din vrede mot plundrarna. Yppa dina planer för oss.
Åt Ditt namn vill vi ännu ge äran. Än vill vi prisa Dig, vår Gud.
Över hela jorden ska Ditt rykte nå."
Alla nyanser fick plats!
Att först skriva ner alfabetet hjälpte mig.
Jag tyckte jag förstod varför han använde alfabetet.
Han ville visa sina känslor, men visste inte hur han skulle börja.
Alfabetet hjälpte honom igång.
Jag kan ha fel, men jag tror det var därför han gjorde det.
Bokstäverna hjälpte honom hitta ord.
Ta det som du vill.
Vi behöver minnas gårdagen, för att lära av den.
Jag frågade mig sedan varför han skrev detta.
Jag insåg att han ville få andra att gråta med honom.
Jag tror han ville sända dem till dem som förts i fångenskap -
så att de också kunde uttrycka sina känslor.
Det är viktigt att uttrycka sina känslor efter ett trauma.
Det är grymt att säga: Hon var så modig. Hon grät inte en tår.
Vi behöver hjälpa sörjande att uttrycka sin sorg.
Judar och katoliker är bäst på att hantera sorg.
De håller likvaka, då de uppmuntrar till tårar.
Genom hela Bibeln uppmuntras man att gråta.
Tyvärr uppmuntrar man grekisk stoism i engelska skolor.
Vi beundrar folk som inte gråter.
Det kommer från grekiskt, inte hebreiskt, tänkande.
En amerikansk vicepresident brast ut i gråt på ett valmöte.
Hans stöd rasade tvärt. Man ville inte ha en gråtande president.
Samma hände i Australien för Bob Hawk.
Han blev tillfrågad om sin knarkande dotter i en TV-intervju.
Han brast ut i gråt. Australiensarna började se ner på honom.
I Israel blir ingen premiärminister -
som inte kan gråta vid en israelisk soldats grav.
Att gråta kräver sin man! Jesus grät öppet över Jerusalem -
som Jeremia gör här. Att gråta är inte för fega.
Låt oss se på dikterna.
Jag lade märke till att prono- menet ändrar för varje kapitel.
I den första dikten är det "hon" som talar.
Det syftar på staden och folket som kallas "Jerusalems döttrar".
Städer ses som feminina.
Också städernas invånare ses som feminina.
I hebreiskan står städerna i feminin form.
I Uppenbarelseboken är Babylon en kvinna, en oren sköka.
Jerusalem är bruden som kommer ner från himlen.
Första kapitlet handlar om staden och dess invånare.
I den andra dikten är det "han" som talar.
Den handlar om den som orsakat olyckan, Gud.
Den tredje och längsta är personlig. Den handlar om Jeremia.
Den är i "jag"-form.
Och sedan -
vidgas hans blick till nationerna. Han talar om "dem".
Han talar om anfallarna.
Till slut identifierar han sig med dem som förts bort -
och som en dag ska återvända. Här talar han om "vi".
Lägg märke till de små orden i Bibeln. De ger fina vinkar.
Ni har säkert läst igenom Klagovisorna.
Lätt går det så att man inte märker de fem temana.
Den första dikten har jag kallat "Katastrofen".
Se på den ödelagda staden och hennes döttrar.
Den andra dikten har jag kallat "Orsaken".
Gud gjorde det för våra synders skull.
Den tredje rubriken är "Botemedlet".
Jeremia inser att Gud fortfarande är nådig och barmhärtig.
Han ropar ut efter Guds trofasthet.
Nästa rubrik är "Följderna". Vad följer av detta?
Den sista dikten är "Hjärteropet". Den är skriven i "vi"-form.
Här ber han för sitt folk och dess framtid.
Den första dikten behöver jag knappast säga mer om.
Ni vet vad katastrofen var. Staden var belägrad.
Sedan revs den ner till marken. Templet, husen, folket var borta.
Bara ruiner. Staden var tom och öde.
Det beskrivs levande i den första dikten.
I den andra dikten erkänner han att det inte behövt ske.
Det kunde ha undvikits, om man följt hans råd -
och folket hade gett sig till babylonierna.
Staden skulle fortfarande stå. Det tog djupt i honom.
Det är smärtsamt att se människor fara illa -
eftersom de inte lyssnade på råd.
Den andra dikten uttrycker Jeremias ångest över -
att Gud måste göra det Han lovat göra.
Han kunde ha ändrat sig, om de gjort bättring.
Den andra dikten visar starkt hur frustrerad han var.
I alla fem dikterna nämns Guds vrede.
Det kommer en tid när Guds vrede kokar över.
Bibeln nämner två sorts vrede, en som vänder sig inåt, en utåt.
Jag ska strax fråga vilken vrede du kämpar med.
Inåtvänd vrede brinner tyst inombords. Den kan pyra länge.
En snabb vrede exploderar fram, och är över på en gång.
Jag vet inte vilken som är bättre.
Säkert har du problem med endera, kanske båda.
Vem tenderar att vända vreden inåt?
Vems vrede skummar över med besked?
Jag satte inte upp min hand alls. Kanske jag hör till den senare.
Vilken sorts vrede har Gud?
Svaret är: båda.
Kvinnor, har ni någon gång glömt en mjölkkastrull på spisen?
Plötsligt rycker ni till av lukten och rusar till köket.
Om ni stannat och följt med, hade det inte hänt.
Ni skulle ha sett hur mjölken småningom börjat sjuda.
Om man ser Guds vrede sjuda i tysthet -
kan man förhindra att den kokar över.
Om man inte följer med Guds vrede och inte ser den sjuda -
märker man inte hur den kokar över och olycka kommer.
Paulus säger samma sak i Rom 1. Guds vrede sjuder redan.
Ett sådant tecken är att homosexualitet blir vanligare.
Det är ett tecken på att Guds vrede sjuder. Läs Rom 1.
Också nerrivande uppförande och familjelivets sammanbrott -
är tecken på att Guds vrede sjuder mot människorna.
Den sjuder tills den kokar över. Sedan känner alla av Hans vrede.
Detsamma sägs i Uppenbarelseboken.
Guds vrede finns med i alla fem dikterna.
När den sjöd, tog ingen den på allvar. Därför kokade den över.
Vi behöver vara medvetna om Guds känslor -
för att veta, när de sjuder, så att de inte kokar över.
Sådan är Guds vrede.
Den tredje dikten är personlig. Där finns en härlig rad.
Den har blivit en av våra favorit- psalmer. Vi ska snart sjunga den.
Jeremia insåg att Gud kunde ha tillintetgjort hela folket.
Han sände dem till Babylon, men de var ännu vid liv.
Folket fanns fortfarande kvar.
"Herrens nåd är det att det inte är ute med oss."
Han prisar Guds nåd i sin tredje dikt.
Vissa morgnar känner jag mig kristen genast jag vaknar.
Inte ofta.
Mitt i natten känner jag mig inte kristen -
när australiensarna brukar ringa mig.
Då svarar jag nog inte helt kristet.
En man ringde: Jag tänkte få tag i dig innan du går till sängs.
Klockan var tre på morgonen! Han hade en ny världsklocka.
Jag frågade: Ställde du in tiden rätt?
Vissa morgnar vaknar jag som en god kristen, och kokar te.
Vi behöver denna dagliga dos, min fru och jag, för att vakna.
Jag hämtar mjölkflaskorna på trappan.
Det är kallt ute.
Varje gång minns jag versen från Klagovisorna 3: -
"Hans nåd är var morgon ny."
I tanken går jag igenom alla Guds nådegärningar.
För att vara pensionär mår jag rätt väl. Det är en nåd, ingen rättighet.
Jag har arbete att göra. Det är ingen rättighet. Det är nåd.
Vi har ett hem. Det är ingen rättighet. Det är nåd.
Jag förtjänar inget av det.
"Fader, din nåd är var morgon ny. Stor är din trofasthet."
Världen lever i en förtjänstekonomi.
Vi får det vi jobbar för.
Men i himmelriket lever man i en nådsekonomi.
Världen talar om rättigheter som man kräver med knutna nävar.
En kristen säger: Jag har inga rättigheter.
Allt som jag får är av nåd. Din nåd är var morgon ny.
De vackra orden står mitt i Jeremias personliga dikt.
Han kommer över sorgen, när han inser att Gud inte förintat alla.
I sin nåd har Han hållit några vid liv.
Hans nåd är var morgon ny. Vi ska sjunga det om en stund.
Sedan går Jeremia vidare.
Nu talar han om andra, inte sig själv.
Han påminner om att när folket omvänder sig -
kan Gud förändra läget.
Om de inte omvänder sig, måste Han straffa dem.
Förlåt, de är följderna av att man inte omvänder sig.
Han vill att alla ska veta det.
Han vill att budskapet når ut.
Sedan går han vidare till "Ropet".
Den sista dikten är en bön om Guds nåd.
Han ber Gud återupprätta folket en dag och föra dem hem.
Ett annat tema i alla fem dikterna, förutom Guds vrede -
är Guds barmhärtighet.
Också ordet "synd" förekommer i alla dikterna.
Jag läste nyligen ett intressant uttalande, som jag kollade upp.
Synden nämns på så gott som varje sida i Gamla Testamentet.
Ibland nämns ordet, ibland gärningar.
Gamla Testamentet är fullt av synd, Nya Testamentet av frälsning.
Där står det om frälsning på nästan varje sida.
Jeremia medger ärligt att allt beror på synd.
Han ropar till Gud om nåd. Synd förtjänar straff.
Han ber Gud om mer än de förtjänar, nåden att upprättas.
Därför heter boken Klagovisorna i plural.
Den består av fem olika visor.
Ännu idag sjungs Klagovisorna en gång om året i alla synagogor.
De sjungs den nionde dagen i månaden Av -
som ofta infaller i juli enligt vår kalender.
De sjungs varje år samma dag -
för den dagen förstörde babylonierna templet.
Judarna kommer ihåg uttåget från Egypten vid påsken.
På samma sätt kommer de ihåg templets förstörelse den 9 av.
De sjunger igenom Klagovisorna med sorgsen ton.
En rabbins klagande sång rör en i djupet av hjärtat.
En gång talade jag vid en Förintelsehögtid vid Yad Vashem.
Hundratals judar och kristna stod på gården.
Bakom dem låg De rättfärdigas trädgård.
Där finns träd för bl a Corrie ten Boom.
Kanadensarna Merv och Merla Watson inledde med att -
spela och sjunga en klagovisa. Sedan spelade Merla på sin violin.
Då steg en rabbin upp och började sjunga en klagovisa.
Jag har aldrig hört något liknande. Sedan skulle jag tala.
Samlingen skulle hållas på nytt följande dag -
men Gud var så starkt närvarande att vi inte förmådde göra om det.
Klagovisan liksom fångade hela judiska folkets historia.
Man hör det i synagogorna i juli.
Det förvånansvärda är att 9 av är inte bara dagen då de förlorade -
det första templet. Titus krossade det andra templet precis samma dag!
Samma dag de sörjde förstörelsen av det första, miste de det andra.
Jesus förutsåg det.
Jeremia varnade för förstörelsen av det första templet.
Jesus kom för att varna dem för förstörelsen av det andra.
Därför har Jesus och Jeremia ofta knippats ihop.
När Jesus frågade lärjungarna: "Vem säger människorna jag är?"
En del säger du är Jeremia som kommit tillbaka.
Jesus själv förenade sig med Jeremia.
Den Gode Herden som Jeremia förutsett, Kungen av Davids stam -
Frälsaren och Läkaren. Jeremias liv påminde till och med om Jesu liv.
"En man får sina egna till fiender."
Så sade både Jeremia och Jesus.
Första gången de försökte döda Jesus var i hemstaden Nasaret.
Jesus undkom fem mordförsök.
Liksom för Jeremia var Hans liv hotat flera gånger.
De försökte stena honom, kasta honom utför en klippa. Fem gånger.
Jesus undkom alltid och sa: "Min tid har ännu inte kommit."
När Jesus körde bort penga- växlarna ur templet med en piska -
citerade Han Jeremia: "Ni har gjort det till ett rövarnäste."
Jesus var en sorts Jeremia. Folket förstod det.
Han sa: Ni stenar profeter och reser minnesmärken.
Jeremia sa: "Jag var som ett lamm som leds bort för att slaktas."
Vem för det tankarna till?
På norra sidan om Jerusalem finns en grotta -
som man sedan gammalt kallat "Jeremias grotta".
Judarna tror att Jeremia gick dit för att be -
när han var ensam, sårad och betryckt.
Den finns ännu kvar, på en kulle som kallas Golgata.
Den ligger helt nära trädgårds- graven och huvudskalleplatsen.
Jeremias grotta ligger nära platsen där Jesus dog på korset.
Jag tillbringade en natt där, inne i grottan.
Jag sov inte en blund.
Det var en ovanlig erfarenhet att ligga där på en fältsäng -
nära Jeremias böneplats, korsets plats och den tomma graven.
Jeremia har mycket gemensamt med Jesus.
En sak Jesus sa använder jag ibland som ett test.
Jag brukar säga: Jag ska läsa vad Jesus sade.
Är det från Gamla eller Nya Testamentet eller Shakespeare?
"Gör man så med det friska trädet, vad ska då inte ske med det torra?"
Jesus uttalade orden, när han bar korset.
Han sa: "Jerusalems döttrar, gråt inte för mig -
utan gråt över er själva och era barn. Ty det kommer en tid ..."
Han pekade 40 år framåt mot prövningen, år 70 e.Kr.
Gud gav judarna 40 år att svara -
på Sin korsfäste och uppståndne Son.
De tog inte emot Honom och templet förstördes igen.
Varför ska vi läsa Klagovisorna?
Det finns två orsaker. Den första är -
att församlingen står inför samma öde.
Troende i Nya Testamentet står inför två alternativ: -
det ena är gråt och tandagnisslan.
Jesus talade alltid till troende när Han nämnde det.
Guds folks andra möjliga slutetapp är -
att Gud torkar alla tårar från deras ögon.
Antingen gråter vi för evigt eller så torkar Gud bort alla tårar.
Jag ser hur Gud tar fram Sin stora näsduk och säger: Gråt inte mer.
Så gör en god far.
Det sägs två gånger i Uppenbarelse- boken: "Gud ska torka alla tårar".
Antingen gråter vi för evigt eller så torkas våra tårar bort.
Dessutom är det det som världen står inför.
Mest citeras Jeremia och Klago- visorna i Uppenbarelseboken.
Hälften av citaten från Jeremia finns i Uppenbarelseboken.
Citaten gäller Babylon, världens finanscentrum, som förstörs.
När Babylon förstörs, gråter världen över det -
men kristna sjunger "Halleluja".
Halleluja-sviten i Händels Messias-oratorium är välkänd.
Få inser att där firar man världens börskrasch -
och bankernas konkurs.
Systemet som byggts av människor har rasat samman.
Bara kristna kommer att sjunga den dagen. Alla andra gråter.
Upp 18 slutar med citat från Jeremia och Klagovisorna -
och verop över den stora staden. Den går under på ett ögonblick.
Världen kommer att sjunga den klagovisan en dag -
men i det skedet sjunger vi Halleluja -
för Gud för ner den nya staden från himlen ner till jorden.
Det Nya Jerusalem, som en brud smyckad för sin man.
Vi får bo på en ny jord i det Nya Jerusalem för evigt -
med Fadern, Sonen och den Helige Ande. Amen.
Översättning: Heaven TV7 Sverige