VANHA TESTAMENTTI AVAUTUU
JEREMIA, Osa 1
Seuraavaksi tutkimme isoa profeettaa. Kirja on iso sivumäärällisesti.
Jeremia oli merkittävä hahmo Israelin historiassa.
Jeremian kirjasta ei oikein pidetä. Ensinnäkin sen lukemista pelätään.
Siinä on 52 lukua.
Vain Jesajan kirja on pidempi. Siinä on 66 lukua.
Hesekielin kirjassa on 48 lukua.
Isot profeetat on asetettu aika- ja kokojärjestykseen.
Jesaja on ensimmäinen ja suurin. Jeremia on keskimmäinen.
Hesekiel on lyhyin, mutta pitkä sekin.
Legendan mukaan Jeremia kävi Etelä-Irlannissa -
ja suuteli Blarneyn kiveä. Siitä tulivat hänen puhelahjansa.
Hän oli tuottelias profeetta. Hänen profeetankautensa kesti pitkään.
Ensimmäinen haastava asia on se, että profetioita oli paljon.
Yli 40 vuoden julistus on koottu yhdeksi kirjaksi.
Toinen haastava asia on se, ettei se ole aika- eikä aihejärjestyksessä.
Se on vain roiskaistu yhteen. Se on kokoelmien kokoelma.
Hänen merkittävät tekonsa ja sanansa on kirjattu ylös.
Hänen asenteensa muuttui 40 vuoden aikana.
Joistakuista on huvittavaa etsiä Jeremian kirjasta ristiriitaisuuksia.
Alkuvuosina hän vastusti Babylonia. Hän nimitteli sitä kovin sanoin.
Myöhemmin hän neuvoi ihmisiä antautumaan babylonialaisille.
Siksi hänet leimattiin poliittiseksi takinkääntäjäksi.
Kolmanneksi kirja ei houkuttele ihmisiä, koska se on masentava.
Se on pelottava, vaikealukuinen ja masentava.
Englannin kielessä on ainakin kaksi Jeremiaan pohjautuvaa sanaa.
Yksi on: "olla Jeremia". Se tarkoittaa ilonpilaajaa, -
joka kantaa mukanaan tuomiopäivän ilmapiiriä.
Toinen sana on "jeremiadi".
Se on surullinen runo, valituslaulu.
Jeremia-paralla on huono maine. Hän on huonojen uutisten tuoja.
Se ei pidä lainkaan paikkansa.
Hänellä oli kerrottavana myös hyviä uutisia. Oli auringonpaistetta.
Jeremia vetää meitä puoleensa, vaikka kirja ei olekaan suosittu.
Minä itse samaistun voimakkaasti Jeremiaan.
Saarnasin läpi Jeremian kirjan. Jouduin keskeyttämään kahdesti, -
koska tunteet saivat minussa vallan.
Jeremia-saarnasarjan jälkeen sain profetian, -
jossa minua kehotettiin siirtyä matkasaarnaajaksi.
Jeremian kirja on minulle tärkeä. Odotan Jeremian tapaamista.
Jeremia todella paljastaa sisäiset tuntonsa ja taistelunsa.
Voi hyvin ymmärtää hänen tunteitaan ja motiivejaan.
Se sisältää myös paljon tietoa Jumalasta.
Jeremian kirjan tutkiminen auttaa ymmärtämään Jumalaa paremmin.
Olen kirjoittanut ylös päälinjoja.
Ensiksi tarkastelemme kirjan historiallista taustaa.
Sitten tutkimme Jeremian henkilöhahmoa.
Olemme kaikki oman taustamme tulosta. Emme ole irrallisia yksilöitä.
Meillä on taustamme ja esivanhempamme.
Sitten tarkastelemme hänen menetelmäänsä.
Puhumisen lisäksi hän käytti draaman ja pantomiimin tehokeinoja.
Ne auttoivat ihmisiä muistamaan hänen sanomansa.
Kun häntä kiellettiin puhumasta, hän alkoi kirjoittaa.
Baaruk-niminen ystävä kirjoitti profetiat ylös.
Kuningas silppusi kirjoitukset ja heitti ne tuleen, -
mutta Baaruk kirjoitti ne uudelleen.
Hänen ansiostaan meillä on Jeremian kirja.
Sen jälkeen tarkastelemme Jeremian sanomaa.
Se jakautuu kahteen osaan:
ensiksikin sanomasta osa muistutti Miikan ja Jesajan profetioita.
Kolme asiaa tekevät hänen sanomastaan erilaisen.
Viidenneksi tarkastelemme huonoa kohtelua, jota hän sai osakseen.
Hän kärsi paljon sanomansa takia.
Se johti suureen murheeseen.
Juutalaiset kutsuvat häntä itkeväksi profeetaksi.
Se johtaa meidät Valitusvirsien äärelle.
Niihin on kirjoitettu hänen kyyneleensä.
Valitusvirsissä Jeremia itkee Jerusalemin tähden.
Aloitetaanpa alusta.
Elettiin 600-lukua eKr. Etelän kaksi heimoa olivat tulleet tiensä päähän.
Assyria oli vienyt pois pohjoisen kymmenen heimoa.
Jäljellä oli vain kaksi heimoa. Jesaja ja Miika olivat poissa.
Jeremia oli viimeinen profeetta, -
joka varoitti kansaa lähestyvän katastrofin kynnyksellä.
"Se on varma asia, ellette käänny!"
Hän oli oikea mies oikeaan aikaan oikeassa paikassa.
Etelä oli seuraamassa pohjoisen jalanjälkiä.
Oli ollut joitakin hyviä kuninkaita mutta myös pahoja.
Pahojen kuninkaiden hallituskaudet jäivät lyhyeksi.
Jeremian aikana valta vaihtui seitsemän kertaa.
Hän syntyi Manassen aikana. Manasse sahasi Jesajan kahtia.
Hän uhrasi omat lapsensa paholaiselle -
ja täytti Jerusalemin kadut viattomien verellä.
Manassen hallituskaudella samana vuonna syntyi kaksi poikaa:
Joosia-prinssi ja Jeremia. He olivat aikalaiset.
Manassea seurasi Aamon.
Aamonin lyhyen valtakauden aikana Jeremia ja Joosia olivat pikkupoikia.
Joosia nostettiin valtaistuimelle 8-vuotiaana.
Hän toimitti temppelissä siivouksen. Siivoojat löysivät 5. Mooseksen kirjan.
Hän tajusi, että Jumalan kiroukset olivat maan ja kansan yllä.
Valitettavasti uudistukset eivät tehonneet.
Jeremia ei maininnut Joosiaa, eikä Kuningasten kirja mainitse Jeremiaa.
Aivan kuin Jeremia olisi tajunnut, -
ettei kuninkaan määräämä uudistus muuta ihmisten sydäntä.
Ulkoinen muutos ei muuttanut sisintä.
Se tuli ilmi, kun Joosia sai surmansa taistelussa Megiddossa.
Häntä seuranneet kuninkaat olivat pahoja ja heikkoja kaikki tyynni.
Jeremia julisti neljän viimeisen pahan ja heikon kuninkaan aikana.
Hän yritti tarjota heille viimeistä oljenkortta, ja hän torui heitä siitä, -
että uudistus toteutettiin liian myöhään ja liian pintapuolisesti.
Hän horjuu toivottomuuden ja pienen toivonkipinän välillä:
"Jos he muuttuisivat, Jumala suostuisi vieläkin muuttamaan tilanteen."
Se tulee ilmi Jeremian näyttelemästä merkittävästä vertauksesta.
Hänen käsketään mennä saven- valajan luo katsomaan savenvalajaa.
Raamatunkohta on käsitetty väärin monessa laulussa ja saarnassa.
Laulamme: "Olet savenvalaja. Minä olen savea. Muovaa minua."
Aivan kuin valaja päättäisi, mitä savesta tulee. Tämä ei ollut opetus.
Jer. 18:ssa Jeremia meni savenvalajan luo.
Savenvalaja nosti pöydälle savea.
Hän yritti muovata siitä kauniin maljakon, -
mutta savi ei totellut hänen käsiään. Se ei ollut oikeanlaista savea.
Savenvalaja myttäsi maljakon ja alkoi työstää sitä uudelleen.
Hän teki siitä paksun karkean ruukun.
Jumala kysyi: "Jeremia, miksei savesta tullut kaunista astiaa?"
"Oliko se savenvalajan vai saven syy?"
Kumpi päätti, mitä siitä tulee?
Savi määräsi sen, koska se ei suostunut muovautumaan.
Sanoma on täysin päinvastainen kuin kuva Jumalasta savenvalajana, -
joka muovaa savesta sellaisen kuin tahtoo.
Jumala halusi tehdä savesta kauniin astian, -
mutta savi ei suostunut. Niinpä Hän joutuu tekemään karkean ruukun.
Jumala sanoo: "Vaikka kansani tekisi parannuksen vielä viime hetkillä," -
"voisin muovata heistä kauniin astian ja täyttää sen armollani."
"Koska he eivät halua muuttua, teen heistä karkean tuomioni astian."
Jumala jopa sanoo: "Minä teen parannuksen, jos hekin tekevät."
Jumala ei tee syntiä, joten Hän ei tee parannusta synnistä, -
mutta Hän muuttaa suunnitelmansa.
Hän sanoo: "Jos he muuttavat mielensä, minäkin muutan mieleni."
Raamatussa Jumalan ja ihmisen välillä on dynaaminen suhde.
Savenvalaja ei määrää, mitä mistäkin savimöhkäleestä tulee.
Hän haluaa tehdä jotakin kaunista, -
mutta jos savi ei suostu, Hän tekee siitä ruman astian, -
joka tuo ilmi tuomion eikä armoa.
Savi itse päättää, mikä on lopputulos.
Jumala ei määrää mielivaltaisesti, mitä kustakin pitää tulla.
Hän tekee yhteistyötä ja kaipaa meiltä vastausta.
Hän tekee meistä sitä, mitä haluamme olla.
Ellemme suostu, Hän tekee meistä tuomionsa osoituksia.
Valinta on saven. Tämä on Jeremian saama opetus.
Sen jälkeen ruma saviastia poltettiin, niin ettei sitä voinut enää muovata.
Jeremian piti viedä astia Hinnomin laaksoon, jonne roskat heitettiin.
Astia piti särkeä, ja palaset piti heittää Gehennaan.
Sanoma oli tämä: "Jos kovetatte sydämenne," -
"ette enää voi muuttua kauniiksi astiaksi. Silloin Jumala särkee teidät."
Sanoma on Jer. 18―19:ssä.
Jumala haluaa tehdä elämästäsi kauniin, -
ja Hän tekeekin, jos vastaat Hänelle.
Ellet vastaa, Hän polttaa sinut kovaksi, särkee sinut ja heittää sinut pois.
Se on syvällinen opetus.
Nämä olivat heikkoja kuninkaita. Asiat menivät yhä huonompaan suuntaan.
Jeremia julisti: "Jumala vielä muuttaa mielensä, jos teette parannuksen."
Jeremia siis yhä sanoo, että on olemassa toivonkipinä.
Kun hän näki kansan reaktion, hän tiesi, että tilanne oli toivoton.
Tämä on Jeremian kirjan historiallinen tausta.
Sidkia oli viimeinen kuningas. Babylonialaiset veivät hänet pois.
Hän näki, miten hänen poikansa tapettiin, ja häneltä revittiin silmät.
Se oli loppu, mutta ei pysyvä loppu. Tarkastellaan sitten Jeremiaa.
Jeremia-nimi on verrattain erikoislaatuinen.
Alkuosa merkitsee: "rakentaa ja heittää alas".
Sanalla on heprean kielessä kaksoismerkitys.
Se merkitsee joko tuhoamista tai rakentamista.
Se kuvaa Jeremian palvelutehtävää. Hänen oli määrä rakentaa ja repiä.
Loppuosa "ja", "Jerem-ja", merkitsee: "Jumala".
Nimi siis merkitsee: "Jumala rakentaa ja repii alas."
Se oli Jeremian pääsanoma 40 vuoden ajan:
Jumala repii alas tottelemattomat ja rakentaa kuuliaiset.
Jeremia syntyi Anatotissa.
Vietin siellä muutaman yön lukien Jeremian kirjaa kattotasanteella.
Se oli hieno kokemus.
Olin menossa Jerikoon Wadi Qeltiä pitkin.
Minua varoitettiin. Se olisi levotonta seutua.
Eräs jae puhutteli minua tuolloin. Harhaudun taas sivuraiteille.
Jumala sanoi, että Hän varjelisi minua.
Aamulla lähdin matkaan. Kenties käytin Raamattua väärin.
Jeremia nimitettiin profeetaksi äitinsä kohdussa, kuten Johannes Kastaja.
Hän ei ollut sikiö vaan ihmisolento.
Johannes Kastaja aloitti toimintansa kolme kuukautta ennen syntymäänsä.
Hänen tehtävänsä oli ilmoittaa Messias.
Kun Messiaan äiti tuli huoneeseen, Johannes hypähti ilosta kohdussa.
Se puhuu selvää kieltä abortista.
Jeremiasta tuli arka, herkkä ja ujo poika.
Koska hän oli Eelin sukua, hän ei eläisi vanhaksi.
Eelin suvun yllä oli kirous. Hänen suvussaan kukaan ei eläisi vanhaksi.
Jeremia piti siis saada profetoimaan jo nuorella iällä, -
jos Jumala mieli käyttää häntä 40 vuotta.
Hän sai kutsun teini-ikäisenä. Hän alkoi saarnata, kun hän oli 17.
Häntä jännitti kovin. Sinäkin jännittäisit, -
jos sinut kutsuttaisiin 17-vuotiaana tuomitsemaan kansan synnit.
Kaikki nuoret eivät hätkähtäisi sitäkään, mutta Jeremia oli arka.
Jumala sanoi: "Älä pelkää heidän kasvojaan."
Kun saarnaaja pelkää, hän katselee kattoa tai sulkee silmänsä.
Todellisen saarnaajan pitäisi katsoa ihmisiä kasvoihin.
Jotkut saarnaajat puhuvat kellolle.
"Älä pelkää heidän kasvojaan. Teen otsastasi pronssin kaltaisen," -
"etteivät heidän katseensa pääse sinuun käsiksi."
Hän joutui muuttamaan pois kotoa, koska perhe yritti murhata hänet.
Hän muutti Jerusalemiin viiden kilometrin päähän.
Hän rakasti luontoa. Olin kerran bussimatkalla Kesareassa.
Taivas musteni haikaroista. Niiden muuttoreitti kulkee Israelin läpi.
Taivas täyttyi kaartelevista haikaroista, -
jotka olivat muuttomatkalla pohjoiseen.
Se tulee ilmi Jer. 8:ssa: "Haikarakin tietää aikansa, mutta kansani ei."
Hän käytti paljon vertauskuvia luonnosta, etenkin linnuista.
Hän profetoi 40 vuoden ajan -
samaan aikaan Habakukin, Sefanjan, Hesekielin ja Danielin kanssa.
Jeremia neuvoi kansaa antautumaan babylonialaisille taisteluitta.
Sen vuoksi babylonialaiset arvostivat häntä -
ja israelilaiset vihasivat häntä.
Se oli myöntyväisyyspolitiikkaa. Ihmiset eivät yleensä pidä siitä.
Babylonialaiset antoivat Jeremian valita:
"Tule Babyloniaan kansasi mukana tai jää tänne."
Hän oli yksin: hän ei pitänyt babylonia- laisista, eikä kansa pitänyt hänestä.
Hän päätyi lopulta Egyptiin Niilille Elefantinen saarelle, -
jonne muutamat juutalaiset veivät hänet.
Liitonarkki oli viety sinne. Nyt se on luultavasti Etiopiassa.
Siellä Jeremia kuoli yksinään. Se on surullinen kertomus.
Tutkitaan Jeremian menetelmää.
Hän oli puhuja. Hänen puheestaan suuri osa on runomuodossa.
Toivottavasti Raamatussanne on eroteltu runous ja proosa.
Runoudessa rivit ovat lyhyempiä kuin proosassa.
Proosa muistuttaa sanomalehtitekstiä.
Proosan kautta Jumala välittää ajatuksiaan.
Runouden kautta Jumala välittää tunteitaan.
Runous on tunteiden ja sydämen kieltä.
Jeremian profetiasta suuri osa on runomuodossa.
Kun näette Raamatussa runoutta, kysykää, mitkä ovat Jumalan tunteet.
Kun luette proosaa, kysykää, mitä Hän ajattelee.
Monet haluavat selvittää vain Jumalan ajatukset.
He suhtautuvat Raamattuun älyllisesti, vaikka se on hyvin tunnepitoinen.
Heprean kieli on hyvin tunnepitoinen.
Siinä mielessä se muistuttaa kymrin kieltä.
Asiantuntijat pitävät The Living Bible -käännöstä parhaana käännöksenä -
siinä mielessä, että se välittää täsmällisimmin Jumalan tunteita.
Se ei ole täsmällisin proosan suhteen, mutta se välittää tunteet parhaiten.
Siksi käytämme sitä, kun luemme Raamattua ääneen.
On tärkeä tietää, että Jumalallakin on tunteet.
Runomuoto auttoi muistamaan sanoman, -
mutta ennen muuta se välitti Jumalan tunteet.
Voi tuntea pettymyksen ja surun, kun savesta ei tullutkaan kaunista astiaa.
Jumala toivoi, että Israelista olisi tullut kaunis astia.
Jeremian näyttelijäntyö oli kerrassaan loistavaa.
Kerran hänet nähtiin hautaamassa likaisia alusvaatteita.
"Miksi niitä hautaat?" häneltä kysyttiin.
"Vaatteenne, jotka eivät näy päälle päin, ovat likaiset. Hautaan ne."
Kerran hän kulki pitkin katuja kantaen karjan iestä.
Jesajakin juoksi kerran alasti pitkin katuja ja sanoi: "Jumala riisuu teidät."
Onneksi Jumala ei toista itseään.
Kun babylonialaisten tiedettiin tulevan, kaikki yrittivät myydä kiinteistöjä.
Jeremia yritti ostaa niitä.
John. F. Kennedyn isä osti osakkeita pörssiromahduksen aikana.
Samoin toimi paroni Rothchild, juutalainen pankkiiri.
Jotkut tietävät, milloin on oikea aika ostaa, kun kaikki muut myyvät.
Jeremia osti pellon sukulaiseltaan.
Sukulainen varoitti vielä: "Pian se ei ole minkään arvoinen."
Jeremia sanoi: "Ei. Se on sijoitukseni tulevaisuutta ajatellen."
"Jumala on sanonut, että kansa palaa Babylonista."
Tällä tavoin hän näytteli asioita.
Vuoden 1948 sodan aikana kaikki arabit myivät kiinteistöjä.
He nostivat rahojaan juutalaisista pankeista ja pakenivat.
Eräs arabimies talletti kaikki rahansa juutalaiseen pankkiin ja sanoi:
"Jumala antaa maan kansalleen. Haluan rahani turvaan."
Tunnen hänet hyvin. Hänellä on viisi poikaa, jotka kaikki ovat evankelistoja.
Hän laittoi rahansa sinne, missä hänen uskonsa oli.
Jeremia kätki kiviä ja heitti kirjoja Eufrat-virtaan.
Hän kantoi ruukkua päänsä päällä, mikä on naisen työtä. Kansa ihmetteli.
Lisäksi hän oli kirjoittaja.
Hänen kirjoituksensa ovat säilyneet aina meidän päiviimme saakka.
Baarak kuuluu niihin, joiden suurteoista ei puhuta.
Hän saattoi Jumalan Sanan muiden ulottuville.
Jumala palkitsee runsaskätisimmin ne, jotka tekevät työtä salassa.
Jeremia sanoi Baarakille: "Älä havittele suuria itsellesi."
Baarak tyytyi kirjoittamaan ylös Jeremian sanat.
Ilman Baarukin työtä Jeremian sanat olisivat painuneet unholaan.
Kiitän Jumalaa Anchor Recordings -yhtiöstä, -
joka lähettää ulos näitä nauhoituksia. He toimivat näkymättömissä, -
mutta heidän ansiostaan Jumalan Sana tavoittaa monet.
Jumala, joka salassa näkee, palkitsee näkyvästi.
Tarkastellaan sitten sanomaa.
Hänen sanomansa muistuttaa paljon muiden profeettojen sanomaa.
He näkivät epäjumalanpalvelusta, -
moraalittomuutta ja epäoikeudenmukaisuutta.
Jumalan kansasta oli jäljellä kaksi heimoa, ja nekin olivat turmeltuneita.
Jerusalem oli täynnä väkivaltaa. Lapset ja vanhukset olivat turvattomia.
Kaikilla profeetoilla oli sama taakka.
Jeremian sanomassa oli muista profeetoista tutut neljä päälinjaa.
Jotkut varmasti sanoivat: "Tuo on sitä samaa profeettojen valituslaulua."
Jeremia vastasi: "Te ette ole kuunnelleet!"
Eräs Miikan sanoma asia jopa pelasti Jeremian hengen.
Kun Jeremia oli päästä hengestään, -
joku sanoi: "Miika sanoi näin vuosia sitten."
"Meidän pitäisi kuunnella." Se pelasti Jeremian hengen.
Ensimmäinen asia oli se, että kansa oli täysin turmeltunut.
Se harrasti epäjumalanpalvelusta ja moraalittomuutta.
Hinnomin laaksossa toimitettiin lapsiuhreja.
Jumalan temppeliin oli tuotu epäjumalankuvia.
Oli mädännäisyyttä ja rikottuja avioliittoja.
Jeremia ilmoitti selvästi, ketkä olivat vastuussa luopumuksen tilasta.
Ensin hän nuhteli profeettoja.
Monet väittivät olevansa profeettoja, -
mutta heidän sanomansa oli päinvastainen.
Jer. 23:ssa hän käy kiivaasti vääriä profeettoja vastaan:
"Ette ole seisseet Jumalan neuvon- pidossa ettekä kuunnelleet Häntä."
"Keksitte valheita ja puhutte sitä, mitä ihmiset haluavat kuulla."
"Sanotte, ettei heidän käy kuinkaan, koska tämä on Jumalan kaupunki."
"Luotatte temppeliin, josta olette tehneet ryövärien luolan."
"Älkää luulko, että koska olette Jumalan kansa, teitä ei tuomita."
Tie helvettiin -kirjassani osoitan, -
että Jeesuksen helvetti-varoitukset oli suunnattu uudestisyntyneille uskoville.
Tiedän monia uskovia, joilla ei ole minkäänlaista helvetinpelkoa.
Jeremia kohtasi samaa asennetta: "Se ei voi tapahtua meille."
"Olemme Jumalan kansa. Jumalan tuomio ei ulotu meihin."
Paavali muistutti uudestisyntyneitä:
"Joudumme kaikki Jumalan tuomioistuimen eteen."
Usko vanhurskauttaa, mutta meidät tuomitaan tekojen mukaan.
Väärien profeettojen lisäksi Jeremia vetää vastuuseen myös papit.
Papit hyväksyivät kaikki uskonnot suvaitsevaisuuden nimissä.
Samaa tapahtuu nykyään.
Lapsille opetetaan, että kaikki tiet vievät saman jumalan luo.
Profeettojen ja pappien lisäksi Jeremia piti kuninkaita vikapäänä.
Hän sanoi: "Joojakim kuolee, eikä hänelle pidetä valittajaisia."
"Hänet haudataan niinkuin aasi haudataan."
Juuri niin kävi. Kukaan ei surrut Joojakimin kuolemaa.
Hänen ruumiinsa viskattiin pois niin kuin eläimen ruumis viskataan.
Jeremia moitti Sidkiaa heikoksi sätkynukeksi.
Mitä enemmän tutkin Jeremian profetioita, -
sitä enemmän minusta tuntuu siltä kuin lukisin eilisen sanomalehteä.
Kuinka me tarvitsemmekaan Jumalan profeetallista sanomaa!
Jeremian sanoma oli täynnä seksuaalisia kielikuvia.
Jeremia vertasi luopiokansaa uskottomaan avionrikkojavaimoon, -
joka juoksee epäjumalien perässä kuin vieraiden miesten perässä.
Hoosea oli käyttänyt samaa kielikuvaa.
Jeremia sanoi: "Olette Jumalan morsian ja vaimo."
"Nyt juoksette muiden jumalien perässä. Teette huorin."
Hän kysyy: "Miltä Jumalasta tuntuu, kun Hänen vaimonsa on uskoton?"
Sen kokeneet tietävät tarkalleen, miltä Jumalasta tuntuu.
Hän jopa sanoi: "Olette saavuttaneet tilan, jossa ette osaa enää punastua."
He eivät enää kokeneet edes häpeää.
Asia ei enää edes vaivannut heitä.
Jumala sanoi: "Erosin kymmenestä heimosta. Otanko eron teistäkin?"
Uskoton aviovaimo ansaitsee sen.
Toinen muiden profeettojen kanssa yhteinen päälinja oli lähestyvä tuho.
Jeremia sanoi: "Jumala lupasi rangaista, ja Hän pitää lupauksensa."
Jumala lupasi siunata kuuliaisuuden ja kirota tottelemattomuuden.
Kun Jumala rankaisee, Hän pitää lupauksensa. Se on uskollisuutta.
Monet liittävät Jumalan uskollisuuden vain siunauksiin.
Hänen uskollisuutensa näkyy rankaisemisessa ja armahtamisessa.
Mooses lauloi: "Jumala on uskollinen ja ilman vääryyttä."
Jeremia ilmoitti täsmällisesti, että vaara tulisi pohjoisesta.
Hyökkääjä ei olisi Assyria vaan Babylon.
He tulisivat maahan pohjoisesta. Se tapahtuisi hyvin pian.
Hän näki näyssä mantelipuun, joka puhkesi kukkaan äkisti.
Babylonialaisten hyökkäys tulisi yhtä äkisti.
Sitten Jeremia puhui lopullisesta ennalleen asettamisesta.
Tuomion tuolla puolen hän näki ennalleen asetetun kansan.
Hän näki, että he tarvitsisivat uuden liiton Jumalan kanssa.
Vanha Mooseksen liitto ei toiminut, -
koska laki oli kirjoitettu kivitauluihin eikä ihmisten sisimpään, sydämeen.
Jer. 31:ssä on Vanhan testamentin ihanimpiin kuuluva ennustus:
"Päivät tulevat," -
"jolloin minä teen Israelin heimon ja Juudan heimon kanssa uuden liiton."
"Kirjoitan lakini heidän sydämiinsä."
"He kaikki tuntevat minut."
"Heitä ei tarvitse opettaa tuntemaan minua, koska he tuntevat minut."
"Se perustuu anteeksiantoon. En enää muista heidän syntejään."
Se on liikuttavinta, mitä Jumala voi sanoa.
Me emme unohda syntejämme. Emme anna anteeksi itsellemme.
Kun Jumala antaa jotakin anteeksi, Hän unohtaa sen.
Hän hallitsee muistiaan ja anteeksiantamistoaan.
Kun Jumala antaa anteeksi jotakin, Hän unohtaa sen.
Kerran Guildfordissa seurakunnassa -
eräs vanha nainen oli jäänyt istumaan etupenkkiin. Hän itki lohduttomasti.
Hän kertoi tehneensä kamalan asian 30 vuotta sitten.
Jos perhe tai ystävät tietäisivät siitä, hänet hylättäisiin.
Hän sanoi anoneensa Jumalalta anteeksiantoa 30 vuoden ajan.
Sanoin: "Jumala antoi sen anteeksi 30 vuotta sitten ja unohti sen."
"Hän ei ole 30 vuoteen tiennyt, mistä puhut."
Kävin hänen kanssaan läpi Jer. 31:n: "En enää muista syntejäsi."
On vaikea antaa itselleen anteeksi, koska emme unohda syntejämme.
Samasta syystä on vaikea antaa anteeksi muille ihmisille.
Kun nainen tajusi tämän, hän alkoi tanssia ympäri salia.
Sellaista tanssia rakastan.
Se on syvempää kuin karismaattinen huojunta.
Hän tanssi ilosta. Hän oli jo seitsemissäkymmenissä.
Sitä oli mukava katsoa. Hän tanssi ilosta, koska Jumala oli unohtanut.
Kun eräänä päivänä kohtaat Jumalan -
ja sanot: "Minua kaduttaa, että tein niin tai näin", Jumala kysyy: "Mitä?"
"En muista sitä." Sitä on anteeksianto.
Se on uusi liitto, jonka Jumala tekee Israelin ja Juudan heimon kanssa.
Hän kirjoittaa lakinsa heidän sydämiinsä.
Sen jälkeen jokainen voi tuntea Hänet niin, -
ettei hänelle tarvitse opettaa Jumalasta.
Se on ihana lupaus Jumalan kansan lopullisesta ennalleen asettamisesta.
Se toteutui, kun Jeesus sanoi:
"Ottakaa ja juokaa. Tämä on uusi liitto minun veressäni."
Tilaa Pawsonin opetussarjoja TV7:n verkkokaupasta: www.tv7.fi/kauppa tai 0400 721 599
Suomennos: TV7