GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
JEREMIA Del 1
Nu kommer vi till en av de "stora" profeterna. Boken är omfattande.
Jeremia var en viktig gestalt i Israels historia.
Jeremias bok är inte så omtyckt. Den är avskräckande lång.
Den har 52 kapitel.
Bara Jesaja är längre med 66 kapitel.
Hesekiel är lite kortare med 48 kapitel.
De stora profeterna är ordnade enligt tid och storlek.
Jesaja är först och störst. Jeremia är mittemellan.
Hesekiel är kortast, men ändå rätt lång.
Enligt legenden besökte Jeremia södra Irland -
och kysste Blarneystenen. Det skulle ha gett honom talets gåva.
Han var en produktiv profet. Han verkade under en lång tid.
Första utmaningen är alltså de många profetiorna.
Över 40 års förkunnelse i en bok.
Den andra utmaningen är att de inte kommer i någon ordning.
Allt har bara klumpats ihop. Det är en samling samlingar.
Alla hans ord och handlingar av betydelse har skrivits upp.
Hans attityd förändrades under 40 år.
Vissa är roade av att hitta motstridigheter hos Jeremia.
I början talade han hårt emot Babylon.
Senare rådde han människor att godta babyloniernas styre.
Därför har han kallats en politisk kappvändare.
Tredje orsaken till att boken inte lockar är att den är deprimerande.
Den är omfattande, tungläst och deprimerande.
I engelskan har Jeremia gett upphov till åtminstone två ord.
Det ena: "att vara en Jeremia", en glädjedödare -
som kommer med dom och dysterhet.
Det andra ordet är "jeremiad".
Det är en sorgsen utgjutelse, en klagovisa.
Stackars Jeremia. Han har dåligt rykte.
Han är känd för dåliga nyheter. Det stämmer ändå inte.
Han hade också mycket goda nyheter. Solsken bland molnen.
Vi dras ändå till honom, även om boken inte är populär.
Själv identifierar jag mig starkt med Jeremia.
Jag har predikat igenom den och måste avbryta två gånger -
för känslorna tog nästan överhanden.
Det var efter den predikoserien som jag fick en profetia -
om att jag skulle bli resande predikant.
Så boken betyder mycket för mig. Jag ser fram emot att träffa honom!
Jeremia delar öppet med sig av sitt hjärta och sin kamp.
Man kan förstå hans känslor och motiveringar.
Den är också fullproppad med kunskap om Gud.
Att studera Jeremia hjälper att förstå Gud bättre.
Jag har gjort en översikt av det jag vill säga.
Först, den historiska situationen.
Sedan ska vi se på Jeremia som person.
Vi är alla en produkt av vår bakgrund, inte lösryckta.
Vi har vår bakgrund och våra förfäder.
Sedan ska vi se på hans metoder.
Han talade inte bara. Han använde drama och pantomim.
Det hjälpte människor att minnas hans budskap.
När han förbjöds att tala, började han skriva.
Hans vän Baruk skrev ner profetiorna.
Kungen skar sönder dem med pennkniv och brände dem -
men Baruk skrev ner dem på nytt.
Tack vare honom har vi Jeremias bok.
Sedan vill jag gå igenom hans budskap.
Det kan delas i två delar.
Först budskap som påminner om Mika och Jesaja.
Sedan tre saker som skiljer sig från andra profeter.
För det femte, ska vi se på hur illa han behandlades.
Han led mycket för sitt budskap.
Det gjorde honom djupt olycklig.
Judarna kallar honom den gråtande profeten.
Det leder oss rakt in i Klagovisorna.
Där har han skrivit ner sina tårar.
Klagovisorna är Jeremia som gråter över Jerusalem.
Vi kör igång och ser vad vi upptäcker.
Det är 600-talet f.Kr. De två stam- marna i söder var vid vägs ände.
Assyrien hade fört bort de tio stammarna i norr.
Bara två stammar var kvar. Jesaja och Mika var borta.
Jeremia var den sista profeten -
som varnade folket för den hotande katastrofen: -
Om ni inte omvänder er, kan den inte stoppas.
Han var rätt man, i rätt tid, på rätt plats.
Norr hade färsvunnit, söder var på väg att försvinna.
De hade haft några bra kungar, men också dåliga.
De onda kungarnas tid på tronen var kort.
Jeremia såg sju olika kungar på tronen.
Han föddes under Manasse - som sågade Jesaja itu.
Manasse offrade sina egna barn till djävulen -
och fyllde Jerusalems gator med oskyldigt blod.
Under Manasses tid föddes två pojkar samma år: -
prins Josia och Jeremia. De växte upp tillsammans.
Manasse följdes av Amon.
Under Amons korta tid på tronen var Jeremia och Josia småpojkar.
Josia besteg tronen som 8-åring.
Han städade templet och fann 5 Mosebok.
Han förstod att Guds förbannelse vilade över landet och folket.
Tyvärr hade hans reformer ingen effekt.
Jeremia nämner inte Josia och Kungaböckerna nämner inte Jeremia.
Det är som om Jeremia insett -
att en reform påbjuden av en kung inte ändrar folks hjärtan.
En yttre förändring ändrade inte det inre.
Det framgick när Josia dödades i striden vid Megiddo.
Kungarna efter honom var alla onda och svaga.
Det var under dessa fyra kungars tid som Jeremia profeterade mest.
Han erbjöd dem ett sista hopp, men mest pekade han på -
Josias reform som för lite, för sent.
Han pendlar mellan hopplöshet och ett svagt hopp.
Om de skulle ändra sig, kunde Gud ännu ändra situationen.
Det framkommer av en viktig liknelse som Jeremia dramatiserade.
Han uppmanades gå och se krukmakaren jobba.
Detta bibelord har använts fel i otaliga sånger och predikningar.
Vi sjunger: "Du är krukmakaren. Jag är leret. Forma mig."
Som om krukmakaren bestämde vad leret ska bli. Det var inte lärdomen!
I Jer 18 går Jeremia till krukmakarens hus.
Krukmakaren lyfte leret på drejskivan.
Han försökte forma en vacker vas -
men leret löpte inte i hans hand. Det var inte rätt sorts lera.
Krukmakaren klämde ihop vasen till en klump och började på nytt -
och gjorde en tjock, grov kruka.
Gud frågade: Jeremia, varför blev leret inte ett vackert kärl?
Var det krukmakarens eller lerets fel?
Vem bestämde vad det skulle bli?
Leret avgjorde, för det lät sig inte formas.
Budskapet är helt tvärtom mot att Gud är krukmakaren -
som gör vad Han vill av leret.
Gud ville göra leret till ett fint kärl -
men leret tillät det inte. Så han måste göra en grov kruka.
Gud säger: Om mitt folk skulle omvända sig i sista stund -
kunde jag forma dem till ett fint kärl och fylla det med min nåd.
Då de inte ändrar sig, gör jag dem till en grov kruka full av min dom.
Gud säger till och med: Jag ångrar mig, om ni ångrar er.
Gud syndar inte, så Han ångrar inte synder -
men Han ändrar Sina planer.
Han säger: Ändrar ni er, så ändrar jag mig.
Det är ett dynamiskt förhållande mellan Gud och människor i Bibeln.
Krukmakaren bestämmer inte vad det ska bli av leret.
Han vill göra något vackert -
men om leret inte går med på det, gör Han ett fult kärl -
som visar Guds dom i stället för Hans nåd.
Leret medeverkar till vad slutresultatet blir.
Gud bestämmer inte godtyckligt vad det ska bli av var och en.
Han samarbetar och längtar efter svar från oss.
Han gör oss till det Han vill, om vi vill det.
Om vi inte vill, gör Han oss till ett exempel på hur Han dömer.
Leret väljer. Det är läxan Jeremia lärde sig.
Efter det brändes krukan, så att den inte längre kunde formas.
Jeremia skulle sedan föra den till avstjälpningsplatsen i Hinnoms dal.
Där skulle krukan söndras och bitarna kastas i Gehenna.
Budskapet är: Om man förhärdar sitt hjärta -
kan man inte längre ändras till ett vackert kärl. Då krossar Gud dig.
Det är budskapet i Jer 18-19.
Gud vill att ditt liv ska bli vackert -
och Han gör det, om du svarar Honom.
Om du inte svarar, bränner Han dig, krossar dig och kastar bort dig.
Det är en djupgående lektion.
Dessa var svaga kungar. Allt gick mot det sämre.
Jeremia kommer ändå med hopp: Ännu kan ni omvända er.
Jeremia varnar inte bara, han ger också en gnista av hopp.
När han såg folkets reaktion, insåg han att läget var hopplöst.
Detta är den historiska bakgrunden.
Sidkia var den sista kungen som babylonierna sedan förde bort.
Han såg sina söner dödas och fick sedan ögonen utstuckna.
Det är ett tragiskt slut, men inte slutgiltigt.
Låt oss se på mannen Jeremia.
Namnet är mycket ovanligt.
Början betyder "bygga upp och kasta ner".
Ordet har en dubbel betydelse i hebreiskan, som "rasera" och "resa".
Det betyder antingen "bryta ner" eller "bygga upp".
Det beskriver Jeremias tjänst. Han skulle bygga upp och riva ner.
Sista stavelsen "ja" i "Jerem-ja" betyder "Gud".
Namnet betyder alltså "Gud bygger upp och river ner".
Det var Jeremias huvudbudskap i 40 år.
Gud river ner de olydiga och bygger upp de som lyder.
Jeremia föddes i Anatot.
Jag sov några nätter där och läste Jeremia på takterassen.
Det var en fin upplevelse.
Före det hade jag vandrat ner till Jeriko längs Wadi Qelt.
Man hade varnat mig att det var oroligt där.
Nu går jag mot min egen undervis- ning: en vers talade till mig då.
Gud sade "jag är med dig och skall bevara dig vart du än går."
Jag gav mig iväg på morgonen. Kanske jag använde Bibeln fel.
Jeremia valdes till profet före födseln, som Johannes Döparen.
Han var inte ett foster utan en människa.
Johannes Döparen inledde sin tjänst tre månader före födseln.
Hans uppgift var att peka på Messias.
När Messias mor kom in i rummet, hoppade han till av glädje.
Detta säger något om abort.
Jeremia var tillbakadragen, känslig och blyg som ung.
Eftersom han var av Elis släkt, skulle han inte leva länge.
Den släkten bar på en förbannelse: Ingen skulle bli gammal.
Därför behövde Jeremia börja profetera som ung -
om Gud skulle kunna använda honom i 40 år.
Han kallades som tonåring. Han började predika som 17-åring.
Han var väldigt nervös. Det skulle nog du också -
om du blev kallad att döma ditt folks synder som 17-åring.
Alla unga är kanske inte så nogräknade, men Jeremia var blyg.
Gud sade: "Låt inte deras ansikten skrämma dig."
När en predikant är rädd, tittar han i taket eller blundar.
En verklig predikant borde se människor i ansiktet.
En del predikanter talar till klockan.
"Var inte förskräckt för dem. Jag ska göra dig till en kopparmur" -
så att deras blickar inte stör dig. En tydlig kallelse.
Han måste flytta hemifrån, för hans familj försökte mörda honom.
Han flyttade till Jerusalem fem kilometer bort.
Han älskade naturen. Jag var en gång på en busstur till Cesarea.
Himlen blev svart av storkar. Deras flyttstråk går genom Israel.
Himlen täcktes av cirklande storkar.
Det var dags för dem att dra norrut.
I Jer 8 står det: "Storken vet sin bestämda tid, men inte mitt folk."
Han använde många bilder från naturen, särskilt om fåglar.
Han profeterade i 40 år -
samtidigt som Habackuk, Sefanja, Hesekiel och Daniel.
Jeremia rådde folket att ge sig till babylonierna utan strid.
Därför var han uppskattad av babylonierna -
och israeliterna hatade honom.
Det var undfallenhet. Människor gillar inte det.
Babylonierna lät Jeremia välja: -
Kom till Babylon med ditt folk eller stanna här.
Han var ensam. Han ogillade baby- lonierna, hans folk ogillade honom.
Han fördes slutligen till Egypten, till Elefantin-ön i Nilen -
dit förbundsarken redan blivit förd.
Nu är den antagligen i Etiopien.
Jeremia dog i Egypten, ensam. En sorglig berättelse.
Nu ska vi se på Jeremias metod.
Han var en talare. Största delen av hans tal är i diktform.
Jag hoppas ni har en Bibel som skiljer på poesi och prosa.
I poetisk text är raderna kortare.
Prosa är som en tidningsspalt.
Genom prosa förmedlar Gud Sina tankar.
Genom poesi förmedlar Han Sitt hjärta.
Poesi är ett språk för känslor.
Jeremias profetior är mest poesi, men prosadelarna är också viktiga.
När ni ser poesi i Bibeln, försök förstå vad Gud känner.
När ni läser prosa, sök vad Gud tänker.
Många vill bara förstå Guds tankar.
De ser bara intellektuellt, fast Bibeln innehåller mycket känslor.
Hebreiskan är mycket känslosam.
Där påminner den om walesiskan.
Den bästa översättningen enligt experterna är Levande Bibeln -
för den förmedlar Guds känslor tydligast.
Den är inte noggrannaste prosan, men Guds känslor kommer fram.
Därför använde vi Levande Bibeln när vi läste genom Bibeln högt.
Det är viktigt att veta att Gud har känslor.
Poesin hjälper oss att minnas budskapet -
men framför allt förmedlar den Guds känslor.
Han kände krukmakarens besvikelse, när leret inte blev ett vackert kärl.
Gud hoppades att Israel skulle bli ett vackert kärl.
Jeremia var lysande som skådespelare. Profetisk gatuteater!
En gång begravde han smutsiga underkläder.
Varför gräver du ner dem, frågade man honom.
Era kläder som inte syns utanpå är smutsiga. Så jag begraver dem.
En gång gick han på stan bärande på ett boskapsok.
Jesaja gjorde likadant. Han sprang naken och sa: Gud ska klä av er.
Jag är glad Gud inte upprepar sig.
Alla i Jerusalem sålde sina fastig- heter, när babylonierna närmade sig.
Jeremia däremot köpte en fastighet.
John F Kennedys far köpte aktier under börskraschen.
Det gjorde också baron Rotschild, den judiska bankiren.
En del vet när det är rätt att köpa, när alla andra säljer.
Jeremia köpte en åker av en släkting.
Släktingen varnade att den snart blir värdelös.
Jeremia sa: Nej, det är en investering i vår framtid.
Gud har sagt att folket ska komma tillbaka från Babylon.
På det sättet spelade han upp sitt budskap.
Under kriget 1948 sålde araberna sina egendomar.
De lyfte sina pengar från judiska banker och flydde.
En arab flyttade sina pengar till en judisk bank och sa:
Gud ger landet till detta folk. Jag vill ha mina pengar i trygghet.
Jag känner honom väl. Han har fem söner som alla är evangelister.
Han placerade sina pengar enligt sin tro, som Jeremia.
Han gömde stenar och kastade böcker i floden Eufrat.
Han bar en kruka på huvudet som kvinnorna. Folk förundrade sig.
Han var talare, skådespelare - och skribent.
Hans texter har bevarats till våra dagar.
Baruk är en av dem som inte själv gör storverk i Guds rike -
men som gör det möjligt för andra att höra Guds ord.
Gud lönar dem som jobbar i det för- dolda mer än dem i offentligheten.
Jeremia sa till Baruk: "Begär inte stora ting för dig själv."
Baruk nöjde sig med att skriva Jeremias ord.
Utan Baruks arbete hade Jeremias ord gått förlorade.
Jag tackar Gud för Anchor Recordings -
som sänder ut dessa inspelningar. De jobbar i det tysta -
men tack vare dem når Guds ord ut till många.
Gud som ser i det fördolda lönar i det synliga.
Låt oss se på budskapet.
Mycket av hans budskap liknar det andra profeter säger.
Alla såg de avgudadyrkan, omoral och orättvisa.
Alla såg samma avfall.
Två stammar var kvar av Guds folk, och de var fördärvade.
Jerusalem var fyllt av våld. Barn och äldre var otrygga.
Alla profeter bar på samma börda.
Jeremia har fyra stora teman, samma som de övriga profeterna.
En del lyssnare sade säkert: Det där har vi hört förr!
Jeremia svarade: Men ni lyssnade inte!
Ett budskap från Mika räddade till och med livet på Jeremia.
När Jeremia nästan miste livet -
sa någon: Detta sa Mika för många år sedan. Vi borde lyssna.
Det räddade Jeremias liv.
Det första han sa var att folket är avfälligt.
De ägnade sig åt avgudadyrkan och omoral.
Barnoffer pågick i Hinnoms dal.
I Guds tempel fanns avgudabilder.
Där fanns ruttenhet och brustna äktenskap.
Jeremia pekade tydligt ut de ansvariga för avfallet.
Först profeterna.
Många andra påstod sig vara profeter -
och gav ett budskap tvärtemot Jeremias.
Jer 23 går hårt ut mot de falska profeterna: -
Ni har inte varit med vid Guds råd- slag. Ni stjäl ord från varandra.
Ni talar egna ord, det folk vill höra: "Ingen olycka ska drabba er."
Ni säger att inget ska hända, för Jerusalem är Guds stad.
Hur vågar ni lita på templet?
Ni har gjort det till ett rövarnäste.
Tro inte, att ni som är Guds folk inte kan bli dömda.
Det finns i modern version. I min bok "Vägen till helvetet" visar jag -
att Jesu varningar om helvetet var riktade till pånyttfödda.
Jag vet många troende som inte alls är rädda för helvetet.
Jeremia mötte samma attityd: Det kan inte hända oss, Guds folk.
Domen gäller andra, inte oss.
Paulus påminner pånyttfödda kristna: -
"Vi ska alla träda fram inför Kristi domstol."
Tron rättfärdigar, men vi döms för våra gärningar.
Förutom de falska profeterna håller Jeremia prästerna ansvariga.
Prästerna godtar samlingar med alla religioner i templet.
I toleransens namn. Samma sker överallt idag.
Barn får lära sig att alla vägar leder till samma gud.
Dessutom höll Jeremia kungarna ansvariga.
Han sa: Jojakim ska dö utan att man håller dödsklagan efter honom -
och han ska begravas som en åsna.
Så blev det. Ingen sörjde Jojakim.
Hans kropp fördes ut som ett dött djur.
Jeremia kallade Sidkia en svag spratteldocka.
Ju mer jag studerar Jeremias profetior -
desto mer känns det som att läsa gårdagens tidning.
Vad vi behöver Guds profetiska budskap!
Jeremias budskap är fullt med sexuella språkbilder.
Jeremia jämförde det avfallna folket med en otrogen hustru -
som sprang efter avgudar som efter främmande karlar.
Hosea använde den bilden först.
Jeremia sa: Ni är Guds brud och hustru.
Nu springer ni efter andra gudar. Ni är som en otrogen hustru.
Hur känns det för Gud när Hans fru är otrogen?
De som varit med om det vet hur Gud kände sig.
Han sa till och med:
Ni har gått så långt att ni inte längre rodnar.
Ni har ingen skam längre.
Det stör er inte ens.
Gud sa: Jag skilde mig från de tio stammarna.
Vill era två stammar också ha skilsmässa?
Det är vad en otrogen hustru förtjänar.
Det andra temat, liksom hos andra profeter, var hotet om katastrof.
Jeremia sa: Gud ska hålla Sitt löfte att straffa er.
Gud lovade välsigna lydnad och förbanna olydnad.
När Gud straffar, håller Han Sitt löfte. Det är trofasthet.
Många förknippar Guds trofasthet bara med välsignelser.
Hans trofasthet syns i både straff och förbarmande.
Gud är trofast och utan orättfärdighet, sjöng Mose.
Jeremia var tydlig med att faran kommer från norr.
Anfallaren är inte Assyrien, utan Babylon.
De ska ändå komma norrifrån. Och det mycket snart.
Han såg en syn med en mandelgren som plötsligt slog ut i blom.
Babyloniernas anfall skulle komma lika plötsligt.
Jeremias följande tema är slutlig upprättelse.
Utöver domarna såg han ett upprättat folk.
Han såg att de behövde ett nytt förbund med Gud.
Det gamla förbundet med Mose fungerade inte -
för lagen var skriven på sten, inte i människors hjärtan.
Jer 31 är en av Gamla Testamentets underbaraste förutsägelser: -
"Se, dagar skall komma -
då jag skall sluta ett nytt förbund med Israels hus och Juda hus.
Jag skall skriva min lag i deras hjärtan.
Alla skall känna mig.
De skall inte mer behöva undervisa varandra.
Grunden är förlåtelse. Deras synder skall jag inte mer komma ihåg."
Det är det mest rörande Gud kan säga.
Vi kan inte glömma våra synder. Vi förlåter inte oss själva.
När Gud förlåter dig, glömmer Han din synd.
Han har allsmäktig kontroll över Sitt minne och Sin glömska.
När Gud förlåter något, kommer Han inte mer ihåg det.
En kväll i församlingen i Guildford -
satt en gammal kvinna kvar på första bänk och grät.
Hon sa: Jag gjorde en förfärlig sak för 30 år sedan.
Om familj och vänner visste, skulle de överge mig.
I 30 år har jag bett Gud förlåta mig, men det har Han inte.
Jag sade: Stackars dig!
Gud förlät för 30 år sedan och glömde det.
I 30 år har Han inte vetat vad du talat om.
Jag gick igenom Jer 31: -
"Deras synder skall jag inte mer komma ihåg."
Det svåra är att förlåta sig själv, för vi glömmer inte.
Därför är det också svårt att förlåta andra människor.
När kvinnan insåg detta, började hon dansa runt i kyrkan.
Den sortens dans gillar jag!
Det är djupare än det karismatiska svajandet.
Hon dansade av glädje. Hon var säkert 70 år.
Det var fint att se. Hon dansade av glädje, för Gud hade glömt.
En dag när du möter Gud -
och säger: Jag ångrar att jag gjorde det. Då frågar Gud: Vad?
Det minns jag inte. - Det är förlåtelse.
Det är det nya förbundet som Gud slöt med Israels och Juda hus.
Han skriver lagen i deras hjärtan.
Då kan alla känna Honom -
så väl att de inte behöver undervisas om Gud.
Det är ett underbart löfte om den slutliga upprättelsen av Guds folk.
Det uppfylldes när Jesus sade: -
"Tag och drick. Detta är det nya förbundet i mitt blod."
Översättning: Heaven TV7 Sverige