GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
SEFANJA OCH HABACKUK Del 1
Vi ska se på två småprofeter.
De kallas så för att deras böcker är korta.
I Guds ögon var de inte små, utan viktiga.
Sefanja står i tur. Man vet mycket lite om honom.
Han nämns inte annanstans. Det som sägs är då viktigare än budbäraren.
De enda biografiska detaljerna finns i Sef 1:1.
Där står hans namn och hans släktträd.
På hebreiska är hans namn "Sefan Jaa".
Det betyder: "Dold Gud".
Vet inte om det betyder att Gud gömt sig.
Han hade faktiskt inte talat på 70 år.
Mera troligt är att Sefanja själv hade gömts av Herren.
Jag ska strax berätta varför.
Han är den enda profeten -
vars släkt omnämns till den fjärde generationen.
Son, sonson, sonsonson och sonsons sonson till...
Hans farfars farfar är Hiskia.
Han är av kunglig släkt. Han är kung Hiskias ättling.
Hiskia var den sista goda kungen över de två stammarna i söder.
Nu hade redan de tio stammarna i norr förts bort till Assyrien.
De två stammarna i söder riskerar att följa deras öde.
Hiskia var den sista goda kungen.
Han gjorde det som var rätt i Herrens ögon.
Han fruktade Gud och var ödmjuk. Det gör en kung bra.
Tyvärr följdes han av flera dåliga kungar.
Kungen som följde efter honom var hans fullkomliga motsats.
Han hette Manasse. Han gjorde förfärliga saker.
Han byggde upp hednatemplen på de höga kullarna igen.
Han reste fallossymbolerna och aserapålarna på nytt.
Han återinförde fruktbarhets- riterna med sina sexuella inslag.
Han började tillbe Molok och offra småbarn till honom.
Han dödade sina egna söner.
Han offrade sönerna till Molok i Hinnoms eller Gehennas dal -
strax söder om Jerusalem. Jeremia förbannade dalen senare.
Jesus använde den som en bild på helvetet.
Den blev sedan en avstjälpningsplats.
Under Manasses första år försökte profeten Jesaja stoppa honom.
Först förbjöd Manasse honom att predika.
Så Jesaja började skriva. De skrivna predikningarna sändes runt.
Så föddes Jesajas bok.
När Manasse hörde det, befallde han Jesaja att bindas -
och skuffas in i en ihålig trädstam och bli sågad itu.
Så dog Jesaja. Han blev sågad itu.
I Hebr 11 står det: "De blev söndersågade."
Det hänvisar till Jesajas död i händerna på den onde kungen.
Manasse gick med i astrologi och kontakt med medier.
Den andliga förvirringen ledde till moraliskt kaos.
Avgudadyrkan leder alltid till omoral.
Gud sade om Manasse i Krönikeböckerna: -
Han gjorde mer ont än de ursprungliga kananeerna.
Gud förgjorde de onda kananeerna framför Sitt heliga folk.
Nu gör de mer ont än de tidigare invånarna.
Manasse dog efter 55 år på tronen.
Han följdes av Amon, en svag kung som inte ställde saker till rätta.
Ondskan tilltog allt mer i Juda. Där var intriger och falskhet.
Amon lönnmördades efter bara två år på tronen.
Hela landet är i moralisk upplösning.
När Amon lönnmördades blev 8-årige Josia kung efter honom.
Vilken slags kung skulle Josia bli?
Den verkliga makten låg då hos översteprästen Hilkia.
När Josia växte upp, skulle han följa sin farfars far Hiskia -
eller sin farfar Manasse?
Det var då Gud sände profeten Sefanja.
Sefanjas uppdrag under pojkkungens tid på tronen -
var att dra folket tillbaka på den rätta vägen -
förrän det blev för sent och de fördes bort som de tio stammarna.
Jag tror att Sefanja som pojke hade gömts precis som Mose.
Därför fick han namnet "Dold av Gud, Sefan Jaa".
Det är min teori. Småpojkar offrades till Molok.
Sefanja var en prins. Kungliga barn offrades.
Jag tror hans mor gömde honom och gav honom det namnet.
Profetians röst hade varit tyst i 70 år -
ända sedan Hiskias död. Jesaja hade sågats itu.
Äntligen kommer Sefanja, och han har ett starkt budskap.
Hans budskap handlar om "Herrens dag".
Jag har redan sagt det inte gäller ett dygn, utan dagen för Guds dom.
När rätt och rättfärdighet utförs och det onda får sin lön.
Herrens dag kommer.
Sefanjas budskap gäller Herrens dag -
när alla ska göra räkenskap inför Gud.
När dagen närmar sig, behöver Guds folk bereda sig.
Den engelska kalendern har räkenskapsdagar varje kvartal.
Marie bebådelse 25.3, midsommar 24.6, -
Mikaelidagen 29.9 och jul 25.12.
Dessa var räkenskapsdagar för varje kvartal.
Alla skulder skulle betalas och bokföringen stämma då.
Då avslöjades bedrägerier och fick sitt straff.
Det påminner om Herrens dag -
när räkenskaper ska granskas och bedrägerier straffas.
Herrens dag kommer.
Sånger bubblar upp. Max, kan du sätta dig vid pianot?
Jag ska sjunga tre sånger, när vi studerar Sefanja.
Profetia och musik hör nära samman.
Jag tror att Sefanja vill att vi lär oss den här sången.
Ge mig bara första tonen.
"Detta är dagen, detta är dagen när Herren dömer, när Herren dömer.
Vi ska ångra oss, vi ska ångra oss och sörja då, och sörja då.
Detta är dagen, när Herren dömer.
Vi ska ångra oss och sörja då.
Detta är dagen, när Herren dömer."
Jag tror Sefanja velat sjunga det.
Inte om en glad, utan om en domens, sorgens, ångerns och tårarnas dag.
Vi ska ta en överblick av Sefanja.
Boken kan delas in i tre delar.
Tyvärr stämmer kapitelindelningen inte heller här.
Kapitlen skiljer åt det Herren menat hålla ihop.
I den första delen sörjer Sefanja över främmande religioner -
som kommit till Juda.
Han förkunnar en dom och fyra sanningar om Herrens dag.
Domen är förtjänad. Nu är den förkunnad.
Sedan beskriver han vad Guds dom medför.
Sedan berättar han att domen kan avvändas genom omvändelse.
Alla profeternas budskap följde denna modell.
Läser vi profeterna i rad, känns det som alla hade samma budskap.
Gud upprepar sig vid behov.
Men även om profeterna i Bibeln kommer efter varandra -
kunde det gå 70 år mellan dem. Därför behövde de upprepas.
Därför säger Sefanja om Herrens dag: -
"Den kommer med stor hast." Och ännu går ni på fel väg!
Se, vad som sker i landet! säger han.
Den första delen gäller alltså främmande religioner.
I den andra delen av Sefanja gäller domen också andra folk.
Till länderna runtomkring. "Israels Gud ska döma oss -
men Han ska också döma er."
Han nämner folken per väderstreck.
Väster om Juda låg Filisteen.
Dagens palestinier säger sig härstamma från dem.
Ordet "palestinier" kommer från "filisté".
I öster låg Moab och Ammon. I söder Egypten och Etiopien.
I norr ligger Assyrien -
som ännu var en världsmakt längs Eufrat och Tigris.
Babylon var ännu en liten faktor.
Assyrien hade fört de tio stammarna ur landet.
Bara lilla Juda är kvar omgivet av dessa grannar.
Sefanja har mod nog att säga att Gud ska döma grannfolken.
Gud är hela världens domare.
Domen gäller särskilt deras attityd till Israel.
Gud förde israelerna till Kanaans land -
från öster över Jordan.
Samtidigt förde Gud filisteerna in i landet från väster -
över Medelhavet från Kreta (Kaftor).
Gud förde dem in i Kanaan sam- tidigt som de hebreiska slavarna.
Det är något av ett mysterium. Det nämns i Amos 9.
Gud sa: "Förde jag inte er ur Egypten och filistéerna från Kaftor?"
Det är Gud som flyttar folken och ritar kartorna.
Varför förde Han filisteerna till samma plats vid samma tid -
när Han ämnade köra bort kananeerna därifrån?
Filisteerna blev en tagg i Israels kött ända till kung Davids tid.
David övervann dem, men också efter det gjorde de räder.
Simson stred mot filisteerna.
På engelska har ordet filisté kommit att betyda en som förstör.
Varför gjorde Gud det?
I 5 Moseboken förklarar Gud: -
"Jag förde dem in i landet för att pröva er.
Om ni håller mitt ord, kan ni hålla stånd mot dem.
Om ni inte lyder mig, ska jag tukta er genom dem.
När ni gör fel, ska de vinna över er."
Gud har Sina sätt att tukta Sitt folk. Han är deras Far.
En god far fostrar sina barn, när de går fel.
I Hebr 12 står det att om Gud inte fostrar dig -
är du inte Guds barn, utan ett oäkta barn.
Ett tecken på att du är Guds barn är att Herren tillrättavisar dig.
Frågan är: Vill du ha Guds straff nu eller senare?
Om du blir Guds barn nu, straffar Han dig nu. Livet blir inte lätt.
Går du fel, tar Gud tag i det. "Den Herren älskar, tuktar han."
Han gör det för att inte behöva straffa dig efteråt.
Att bli Guds barn innebär inte att vi undgår Guds straff.
Det bara tidigarelägger det. Det är ändå bättre att få det nu -
och förbli i familjen, än att få fullt straff senare.
Många inser inte att de har ett val.
Det är bättre att få straffet nu.
Därför kan kristna utgå från att livet kan vara svårt.
Jag tror inte på dem som säger: -
"Jag kom till Jesus och alla problem var över."
Förr trodde jag dem och blev miss- modig. Nu vet jag det inte är sant.
Mitt vittnesbörd är: "Jag kom till Jesus och då började problemen.
Sedan blev jag andedöpt och problemen blev värre.
Jag har haft mer problem -
under de sista 5 åren än under de förra 40 åren."
Jesus sa: "I världen får ni lida, men var vid gott mod.
Jag har övervunnit världen."
En vän sa: "Jag mår bra, ovanför omständigheterna."
Jesus lovade att världen skulle hata oss.
Gud bjuder också på svårigheter. I Sin kärlek tar Han tag i oss.
Om du vänder av från Hans väg, tar Han tag i dig.
Det är Hans kärleksfulla sätt att bjuda dig att vända om.
Det är bättre att möta det nu än att spara det till senare.
I den här världen kommer Guds folk att ha det svårare än andra.
I nästa värld blir det helt annorlunda.
Det där skulle jag säga på slutet...
Tiden brukar ändå ta slut, så bra att ha avslutningen gjord!
Då tar vi tredje delen av Sefanja.
I den första delen går Sefanja hårt ut -
mot hedonism, fruktbarhetsriter, vidskepelse, astrologi, -
spiritism, kontakt med andar, barnoffer till Molok...
Han säger rent ut att det gör Gud irriterad.
Gud är djupt irriterad.
På medeltiden sjöng man en sång "Dies irae".
Latinska "irae" betyder irritation.
På medeltiden sjöng man ofta om "Dagen för Guds irritation".
Guds vredes dag, när Han fått nog.
Nya Testamentet använder två grekiska ord för Guds vrede.
Det ena beskriver en inre vrede, som inte ges uttryck.
Den sjuder dold inombords.
Mannen hittar en lapp på natt- kröken: "Tofflorna är i kylskåpet."
"Middagen är i hunden. Jag har huvudvärk, gick och lade mig."
Mannen vet inte att frun varit arg på honom hela dan.
Det andra slaget av vrede kokar över.
Jag ska inte fråga vilken du kämpar med. Jämnt fördelat, tror jag.
Den inre vreden sjuder under ytan. Den yttre kokar över.
Guds vrede har båda dragen.
Har ni någon gång glömt en mjölkkastrull på spisen?
Om man följer med den, ser man hur den hettas upp.
Om man inte ser efter den, kan hela huset fyllas med rök och lukt.
Man känner lukten. Och får bråttom till köket.
Ser man inte upp med den sjudande vreden, överraskar kokpunkten.
Sefanja och Bibeln säger detsamma: -
Guds vrede sjuder nu.
Jag tror den sjuder också över vårt land.
Tecknen på Guds sjudande vrede är ökade onaturliga sexrelationer -
ökande samhällsfientlighet, familjelivets sönderfall -
begärelser och beroenden.
Guds vrede sjuder.
Sefanja säger: Guds vrede sjuder. Kan ni inte se det?
Det kommer en dag när den kokar över.
Det är detta som menas med "vredens dag".
I Nya och Gamla Testamentet.
Gud håller inne med Sin vrede, men den sjuder.
Symptomen på hur den sjuder kan ses i samhällets sönderfall.
Det kan ses i hela västvärlden. En dag kokar den över.
Den dagen behöver vi avvända om vi bara kan -
genom att omvända oss och ställa saker till rätta.
Guds vrede är som den där mjölkkastrullen. Den kokar sakta.
Plötsligt kommer Guds vredes dag. Hans irritation kokar över.
När nånting irriterar, växer känslan småningom.
När man sedan släpper ut det, sker det plötsligt -
ibland oväntat, om man inte varit uppmärksam.
I tredje delen Sef 3:1-20 stämmer kapitelindelningen.
Tredje kapitlet har en speciell, motsägelsefull uppbyggnad.
Förbannelse och välsignelse. Guds dom och Guds nåd.
Det är som om Sefanja ställde folket inför ett val: -
"Vill ni ha domen och Guds kokande vrede?
Ni irriterar honom enormt.
Vreden tilltar och exploderar i något skede.
När den exploderar, följer rättvisa och dom.
Gud är ändå full av nåd. Han vill förbarma Sig över er.
Det är det Han vill, men Han kan inte, om ni inte vill."
Gud kan bara ge nåd åt dem som ber Honom.
Han älskar att ge nåd, men människor ber sällan om det.
Jag har hör många som ber om ledning, hjälp, kraft.
Jag gladdes åt bönen i morse, när förebedjaren bad om "nåd".
"Gud, var oss nådig."
Det ber man bara om man tror man är dålig.
Om man tror allt är bra, ber man om kraft, hälsa och ledning.
Bara de dåliga ber om förbarmande. Vi är alla dåliga.
Herrens nåd gör att det inte är ute med oss. Den är ny varje morgon.
Ibland när jag vaknar känner jag mig som en kristen, och kokar te.
Det händer nog inte så ofta, eller hur?
När jag då hämtar mjölkflaskorna på trappan -
tänker jag på ordet i Klagovisorna: "Hans nåd är ny varje morgon."
Bara den tänker på Guds barmhärtighet, som -
inte tror den förtjänar något gott. Och "goda kristna" ber sällan om nåd.
I fängelserna här i landet pågår nu en stor väckelse.
Dåliga människor som ber om barmhärtighet, och får den.
Gud är barmhärtig mot den som ber honom om det.
Sefanja frågar: Vill ni ha dom eller nåd?
I början av Sef 3 beskriver han dagen för Guds dom.
Han visar dem hur hårdnackade de är.
De har medvetet gjort uppror mot Gud.
Han anklagar dem för uppror och motsträvighet.
De är hårdnackade. En sång till vill ut.
Sefanja: "Morgon efter morgon låter han sin rätt gå fram i ljuset."
Då började jag sjunga: -
"Stor är Din rättfärdighet, o helige Gud.
Dina domar är alltid rätta.
Du förändras inte, Dina bud försvinner inte.
Som Du varit, sådan förblir Du.
Stor är Din rättfärdighet.
Morgon efter morgon ser jag Din rätt.
Allt är oförtjänt. Du har gett mig nåd.
Stor är Din rättfärdighet.
Herre, hör vår bön."
Vi tycker om att sjunga trevliga sånger om Guds trofasthet.
"Detta är dagen, låt oss glädjas och fröjdas!"
Men Gud har också en annan sida. Det är viktigt att hålla balansen.
Paulus sa: "Se här Guds godhet och stränghet!"
Guds godhet mot dem som tror, stränghet mot dem som inte tror.
Hans godhet mot dem som fortsätter att tro (grekiska).
Stränghet mot dem som inte fortsätter att tro.
Det är inte tron i början som frälser, utan tron man slutar med.
Det handlar om att hålla fast vid tron.
Joh 3:16 korrekt översatt lyder: -
"Ty så älskade Gud världen att han utgav sin enfödde son -
för att den som fortsätter att tro på honom inte skall gå förlorad -.
utan fortsätta att ha evigt liv."
Vi blir frälsta genom tron som fortsätter.
Sefanja säger: Om ni fortsätter med uppror och motsträvighet -
möter ni snart en nationell katastrof. Guds vrede kokar över.
Han säger att Guds vrede kokar över också för andra folk -
och ödelägga dem.
Även de strängaste profetiorna slutar ofta med hopp.
Det är som om Gud ännu en gång ville vädja med goda nyheter.
Amos var den nästsista profeten till de tio stammarna -
innan de försvann. Amos förkunnade Guds dom.
Hosea var den sista profeten. Han förkunnade Guds nåd och kärlek.
Det är som om Guds sista ord till oss är: "Vill ni inte ha min nåd?"
Gud vill inte straffa. Han njuter inte av att onda dör.
Han vill visa barmhärtighet.
Många av profeterna slutar sitt budskap med hopp och nåd.
Budskapet om dom gällde Guds folk och alla folk.
Likaså budskapet om hopp gällde Guds folk och alla folk.
Bland alla folk ska det finnas sådana som älskar Gud.
Gud vill inte att någon enda etnisk grupp blir utanför.
Därför bad Han oss förkunna evangeliet för alla folk -
och göra lärjungar bland alla etniska grupper.
Gud verkar mäktigt bland romerna i England.
Romska predikanter som inte kan läsa ser på dessa videon.
För någon månad sedan var jag med 160 romska pastorer.
De berättade att i varje romsk släkt i England -
finns det numera åtminstone en kristen.
De kan bli Storbritanniens första helt kristna grupp.
Guds nåd ser till att det ska finnas troende bland alla folk.
I himlen finns många raser, men vi blir alla färgblinda.
Är det inte spännande!
Sefanja avslutar med nationell glädje.
Israel ska bli välsignat.
I det sista stycket säger Gud hela nio gånger: "Jag skall".
Folket må bryta Hans förbund, men Han bryter det aldrig.
Han talar om en härlig framtid -
när Han ska stilla dem med Sin kärlek.
Han ska stilla oss med Sin kärlek. Lugna oss.
Efter all stress och ansträngning i denna värld -
ska Han stilla dem med Sin kärlek.
Sedan står det att Gud ska sjunga och fröjdas över dem med jubel.
Jag känner en sång komma över oss alla nu. Tillbaka till pianot, Max!
Hur började den där kören?
"Herren, Din Gud, bor i Dig"
Den är direkt ur Sefanja.
Profetia och musik hör ihop.
Gud vill sjunga över oss och med oss.
Ni behöver inte stå upp.
Herren, din Gud, fröjdas över dig med jubel.
"Herren, din Gud, bor i dig, en hjälte som frälsar.
Herren, din Gud, bor i dig, en hjälte som frälsar.
Han fröjdar sig över dig med jubel, han tiger stilla i sin kärlek.
Han fröjdar sig över dig med jubel.
Herren, din Gud, bor i dig, en hjälte som frälsar."
Jag rörde till det. Jag hade orden, men de låg gömda. En gång till!
"Herren, din Gud, bor i dig, en hjälte som frälsar.
Herren, din Gud, bor i dig, en hjälte som frälsar.
Han fröjdar sig över dig med jubel, han tiger stilla i sin kärlek.
Han fröjdar sig över dig med jubel.
Herren, din Gud, bor i dig, en hjälte som frälsar."
Lärdomen av detta blev: "Försök inte sjunga på TV!"
Låt oss avrunda.
Sefanja sa: "Ta straffet nu -
medan Guds vrede ännu sjuder. Vänta inte tills den kokar över."
Guds folk kan möta domen nu -
och ställa saker till rätta. Andra folk ska straffas senare.
Principen fortsätter i Nya Testamentet.
Petrus skriver: "Tiden är inne för domen, och den börjar med Guds hus.
Men om den börjar med oss, vad skall då slutet bli -
för dem som inte lyder Guds evangelium?"
En fråga återstår: Följde Josia Sefanjas ord?
Josia besteg tronen som 8-åring 640 f.Kr.
Han regerade 31 år. I början under inflytande av prästen Hilkia.
Präster håller mestadels fast vid det som är.
Sedan började han ta intryck av Sefanja.
När Josia var 16, förstörde han offerhöjderna i Jerusalem.
Vid 20, befallde han offerhöjderna att förstöras i hela landet.
Vid 28, märkte han att Guds tempel var i dåligt skick.
Det behövde städas och repareras. Så han ordnade en renovering.
Då fann någon ett dammigt exemplar av Mose lag.
De insåg att de inte hade läst den på åratal.
Det var som att hitta en gammal, dammig Bibel på hyllan.
Josia läste den och blev förskräckt: -
"Inte att undra på att Gud varnar oss! Vi måste rätta till detta."
Vid 28, befallde han lagen att uppläsas i landet.
Josia sökte Herrens ansikte.
Tyvärr var det för sent.
Människor blir inte goda för att man stiftar lagar.
Många vill att regeringen tvingar människor att bete sig kristet.
Det fungerar inte så. Det behöver komma från hjärtat.
Josia gjorde sitt bästa, men miss- lyckades. Sedan gjorde han ett fel.
Han inledde krig mot Egypten utan lov från Gud.
Den egyptiska armén var på genomresa till Assyrien.
Han borde ha låtit dem gå, men han lydde inte.
Han mötte den egyptiska armén i Megiddo, vid världens vägkorsning.
Han dog i sammandrabbningen. Det är en sorglig historia.
Det fanns en annan man, lika gammal som Josia, 28 år.
Han fick höra: "Ta den profetiska bördan och säg det till folket -
för Josias reform har inte fått avsedd verkan."
Han hette Jeremia. Så föddes Jeremias profetia.
Sefanja misslyckades.
Han gjorde allt han kunde, likaså Josia. Men folket lyssnade inte.
Vi fortsätter här med nästa profet, Habackuk.
Habackuk kom 20 år senare och såg läget förvärras.
En sak till vill jag säga om Sefanja.
Det finns en förvånansvärd koppling mellan Sefanja och NT.
Vi ser det bäst på en tavla.
Sefanjas uppläggning och profetians struktur -
är precis likadan som i Uppenbarelseboken.
Båda börjar med dom över Guds folk: -
Israel i Sef 1:1-2:3 och församlingen i Upp 1-3.
Sedan läses domen över andra folk i Sef 2:4-15 och Upp 4-19.
Sedan beskrivs domens dag, när Guds vrede kokar över -
i Sef 3:1-8 och Upp 20.
Budskapet avslutas med salighet -
där Guds folk får ett evigt hem -
i Sef 3:9-20 och Upp 21-22.
Sefanja beskriver gamla Jerusalem, Uppenbarelseboken det nya.
I Sefanja kommer Gud som kung, i Uppenbarelseboken Jesus.
Uppenbarelseboken har över 400 hänvisningar till GT.
Det tydligaste sambandet finns i Sefanjas lilla bok.
Kanske till och med Johannes tagit intryck av Sefanja -
när han skrev uppenbarelsen från Jesus Kristus.
Översättning: Heaven TV7 Sverige