VANA TESTAMENT AVANEB
MIIKA David Pawson
Miika on üks 12-st lühiraamatust Vana Testamendi lõpuosas.
Neid nimetatakse "väikesteks" võrreldes "suurtega" prohvetitega
nagu Jeremija, Jesaja, Hesekiel ja Taaniel.
Samas on Miika sõnumid meeldejäävad.
Mõned tsitaadid tema raamatu lõpuosast
on tuntud kogu maailmas.
Üks peatükk, muide, on identne peatükiga Jesajas.
Miika 4. ja Jesaja 2. peatükk on sõna-sõnalt samad.
Selles on kirjas, et "mõõgad taotakse sahkadeks
ja piigid sirpideks."
"Rahvas ei tõsta mõõka rahva vastu ja nad ei õpi enam sõdima."
"Aegade lõpus seisab Issanda templi mägi kindlana
ja paljud paganrahvad voorivad sinna üles."
Sõna-sõnalt sama.
Aga kes siis kellelt sõnumi üle võttis?
Miika Jesajalt või Jesaja Miikalt?
Või andis Püha Vaim neile sama sõnumi? Ma ei tea.
Kuna nad olid kaasaegsed, jutlustasid nad samas olustikus.
Igatahes oli tegemist üliolulise Issanda sõnumiga oma rahvale,
sest see tuli samaaegselt kahe tunnistaja kaudu.
Edasi salmid, mida loetakse igal jõulujutlusel:
"Aga sina, Petlemm, kes oled vähim Juuda printside seas,
sinust tuleb valitseja..."
See pandi kirja 700 aastat enne Jeesuse sündi.
Hämmastav! See täitus peamaksu tõttu.
Kui olete maksustamiste vastu, siis teadke, et keiser Augustuse
kehtestatud peamaks aitas Petlemma-prohveteeringul täituda.
Sel põhjusel asusid Joosep ja Maarja Naatsaretist teele.
Edasi kõige klassikalisem salm. Mulle meeldib see väga.
Selles on midagi eriliselt sügavat, kuigi see on väga lihtne.
"Ta on ilmutanud sulle, inimene, mis hea on;
ja mida muud Issand sinult nõuab, kui et teed seda, mis õige on,
armastad halastust ja käid alandlikult koos oma Jumalaga."
See on kõik, mida Jumal palub. Kui kaunilt on see öeldud!
Tegutseda õiglaselt, armastada halastust
ja kõndida alandlikult koos Jumalaga. Kaunid sõnad!
Raamatu lõpust leiame salmi, mille põhjal on tehtud mitmeid laule.
"Kes on andeksandev Jumal, nii nagu Sina oled?"
Meeldejäävad salmid,
kuid tavaliselt eraldatakse need kontekstist
ja kasutatakse lihtsalt nummerdatud tekstilõiguna.
Tagasi kontekstis muutub nende mõte tunduvalt.
Üksikutele salmidele lisaks
peame taastama kogu raamatu konteksti ajas ja ruumis.
Ajalugu ja geograafia on Piiblis väga olulised.
Jumal lähetas oma sõna alati kindla aja ja koha konteksti.
Seetõttu Piibel, erinevalt kõigist teistest
pühadest raamatutest, on tulvil ajalugu ja geograafiat.
Koraanist või Pühadest Vedadest leiad vaid mõtteid ja sõnu,
kuid Piibel seostub ajaloo ja geograafiaga,
sest Jumal avaldab oma ilmutusi teatud ajal ja teatud paigas.
Miikale on see väga oluline. Küsime esmalt, kus.
Kui lõigata mõtteliselt pühast maast ida-lääne suunal tükikese,
tuleb esile väga huvitav profiil.
Püha maa on kitsas maariba Vahemere ja Araabia kõrbe vahel.
Läbi selle "koridori" toimus kogu kaubavahetus
Euroopa, Aasia ja Aafrika vahel.
Tavaliselt kulges see mööda rannaäärt ehk nn Mereteed.
Kogu maailma kaubandus kulges seda mööda.
Muide, kontinentide ristumispaik asub siit veidi põhjapool.
Euroopa ja Araabia vaheline tee ristub Aasia-Aafrika ühendusteega.
Kõik need teed ristuvad Megiddos.
Megiddo kõrgendik on heebrea keeles Harmagedoon.
See on maailma teede ristumispaik.
Kõrgendikul asub väike küla - Naatsaret.
Seetõttu nimetatigi Iisraeli põhjaala rahvaste galileaks,
sest sealt kulges läbi rahvusvaheline kaubandus.
Lõunaala oli seevastu läbinisti juudilik,
sest seal polnud mingit rahvusvahelist kaubandust.
Jeruusalemm oli teistest eraldatud ja asus üleval mäe otsas.
Põhi seevastu oli otsekui rahvusvaheline lennujaam,
kust kogu maailm läbi kulges.
Kõik maksukogujad koondusid muidugi põhjaalale.
Vaatame läbilõiget lõunast.
Siin on näha profiil läbi Jeruusalemma.
Ühel pool on Vahemeri ja teisel pool Surnumeri.
Surnumere tase on oluliselt allpool kui Vahemere oma.
Iisraellased plaanivad ehitada siia tunnelit,
et juhtida Surnumerre värske veevool.
Kahe mere vahele jääb kitsas kolmeks jagunev maismaaosa.
Siin on tasane ala, heebrea keeles "sharon".
See ongi Sharoni tasandik.
Ilus tüdruku nimi, aga tähendab "tasandikku".
Tasandiku äärealal on liivadüünid.
Tel Aviv on ehitatud liivale.
Mere-äärne tee kulges liivariba äärt mööda.
Seejärel u 300-meetrine kõrgendik.
Neid madalaid künkaid nimetatakse heebrea keeles "shephelah".
Edasi juba palju kõrgemad mäed - Juudea mäed.
Jeruusalemm ei asu mäe tipul, vaid mägedevahelises nõos.
Paganate pühapaigad asuvad tavaliselt mägede tippudel,
kummardamaks tähti, aga Jumal tahtis oma templit asetada nii,
et Teda kummardades näeksid inimesed nii tähti kui mägesid.
Nõnda kummardaksid Jumalat, kes tegi nii taeva kui maa.
Mäed on väga olulised.
Paljud Psalmid räägivad mägedest Jeruusalemma ümber.
Jeruusalemm on nagu "öölamp taldrikul",
väikeses toredas süvendis.
Siin aga on väga järskude nõlvadega ala - Juudea kõrb.
Vihm sinna ei ulatu,
sest sademed tulevad vaid mere suunalt kuni mägedeni.
Teine pool Juudea mägedest on kõrb.
Seega vaid 10 minuti kaugusel Jeruusalemmast ongi juba kõrbeala.
Seal toimuski Jeesuse kõrbekiusatus.
Siin allpool oli Jeeriko.
Jesaja ja Miika olid kaasaegsed ning jutlustasid ühel ja samal ajastul.
Kuid Jesaja sündis kuninga palees, olles kuningas Ussija sugulane.
Sestap elas ta otse võimu keskmes.
Ta oli tõeline riigimees.
Miika seevastu elas Sephelahis.
Sellelt kõrgendikult oli näha nii Jeruusalemma kui Gazat.
Vilistid olid asustanud tasandiku, Gat asus sisemaal.
See oli konfliktipiirkond juutide ja nende vaenlaste vahel.
Kõik nende vaenlased kulgesid seda läbikäiguteed mööda.
Kui vaenlane tahtis rünnata Jeruusalemma,
pidi ta tulema läbi Sephelahi üles Jeruusalemmani.
Simson elas ka Sephelahis ja tal oli tihti tegemist vilistidega.
See oli nagu sõjatander
tasandikul kulgeva rahvusvahelise kiirtee
ja juudiliku mentaliteediga mägipiirkonna vahel.
Pealegi oli Sephelah üsna vaene piirkond.
Rikkus koondus pealinna.
Jesaja kuulus sünnipäraselt jõuka kõrgklassi hulka.
Miika seevastu oli lihtne maamees.
Tema süda kuulus lihtinimestele ning eriti vaestele.
Seetõttu oligi ta nii tundlik sotsiaalse ebaõigluse suhtes,
nõrkade ja vaeste ärakasutamise suhtes.
Jesaja polnud tuttav selle temaatikaga.
Nad täiendavad üksteist.
Nende sõnum oli täpselt sama, samal ajal ja samale rahvale,
kuid eri vaatevinklist.
Lihtne maamees ja kõrgklassi esindaja kuningakojast.
Nende erinev taust on nende kirjutistes selgesti tajutav.
Sõnumid on pärit u 735 eKr, kui võimul oli halb kuningas Aahas.
Vahetult enne hea kuninga Hiskija troonile tõusu.
Vägagi võimalik, et üks Miika ja Jesaja töö vili oli,
et hea kuningas Hiskija sai võimule ja tegi asjad korda.
Kuid Aahase valitsuse all olid asjalood kehvad.
Selleks ajaks oli kodusõda juba lõppenud.
Kümme põhjahõimu olid eraldunud nime all Iisrael
ja kaks lõunahõimu nimetasid end Juudaks.
Samal ajal, kui Miika ja Jesaja kõnelesid kahele lõunahõimule,
kõneles Hoosea kümnele põhjahõimule just enne Assüüria sissetungi.
Nii Hoosea kui Jesaja olid n-ö linnainimesed
ja seega vägagi hea taustaga.
Miika on seega kontrastiks nii Jesajale lõunas kui Hooseale põhjas.
Lihtne maamees, ei-keegi.
Kuid Jumal saab kasutada sellist inimest samavõrd
kui kuningakojas kasvanud Jesajat.
Miks Miika kõneleb?
Halb kuningas Aahas oli maa kreeni viinud.
Patt levis kümnelt põhjahõimult kahele lõunahõimule.
See levis ühtlasi linnast maale.
Nii patt levibki -
halvast riigist paremasse riiki ja linnast maapiirkonda.
Piiblis seostuvad linnad alati halvaga, sest neisse koondub inimesi
ja seetõttu patustajaid, ning nendega koos ka patt.
Pahed ja kuriteod on linnades tavaliselt linnades hullemad
ja see mõju levib edasi maale.
Jeruusalemma rikutus hakkas mõjutama Shephelahi alasid.
See puudutas Miika südant.
Ta nägi põhjahõimude halba mõju lõunahõimude üle
ja linna halba mõju lõunapoolsete külade üle.
See tegi mehele väga haiget.
Ta loetleb ette terve nimekirja kohutavast sotsiaalsest ebaõiglusest.
Oli äraostmist kohtunike, prohvetite ja preestrite hulgas.
Neile maksti, et nad räägiksid rahvale meeldivaid sõnu.
Oli abitute ärakasutamist,
kadedust, ahnust, pettust, vägivalda ja julmust.
Maaomanikud riisusid vaestelt ning heitsid orvud ja lesed tänavale.
Kaupmehed kasutasid ebatäpseid kaale,
ärielu oli korrumpeerunud, patt tungis ühiskonna igale tasandile.
Eelkõige - rikkad ja vägevad ekspluateerisid vaeseid.
Sotsiaalset ja poliitilist võimu kasutati enda huvides ära.
Oli korrumpeerunud valitsejaid,
valeprohveteid, jumalatuid preestreid ja altkäemaksulembelisi kohtunikke.
Täielik autunde ja usalduse allakäik.
Kõigele lisaks lagunesid peresuhted.
Taaskord kuidagi tuttav...
Meil on aeg lugeda neid prohveteid, siin on sõnum meie maale.
Miika süda valutas väga sotsiaalse ebaõigluse pärast.
Halvim osa oli see, et kõik see toimus Jumala rahva,
mitte paganate keskel.
Jumala enda linnas, Tema maal.
Nii saigi Miika nägemuse, kuidas Jumal võtab asja käsile.
Ja võtab rahvalt ära isegi selle tillukese maatüki lõunas.
Miika valu mõjutas teda sügavalt.
Oli kaks tegurit, mis lasid tal seda valu tunda:
üks oli Püha Vaim ja teine ta enda vaim.
Kus mu järg on..?
Siin.
Püha Vaim andis talle selle koorma.
See ongi kogu prohvetluse saladus, sest Püha Vaim on prohveti Vaim.
Igal prohvetil oli Püha Vaimuga dünaamiline kohtumine.
See juhtis ta jutlustama.
Kuid ka ta enda inimlik vaim tundis valu:
"Ma ulun nagu šaakal ja leinan nagu jaanalind;
ja rebin lõhki oma riided..."
Prohvetid kaeblesid ja oigasid nuttes.
See oli nende inimlik reaktsioon nähtule.
Olen näinud, et kui Püha Vaim meesteni sirutub,
siis võivad nad nutma puhkeda esimest korda peale poisikesepõlve,
nuttes koos Jumalaga mingi olukorra pärast.
Selline mees oli Miika.
Ta tundis suurt valu kolme probleemi pärast rahva hulgas:
ebajumalateenistus, ebamoraalsus ja ebaõiglus.
Aga ebaõiglus rõhus ta südant eriti.
Ta ei suutnud vaadata,
mida usklikud üksteisele tegid oma jõupositsioone kasutades.
Ebajumalateenistusega solvavad inimesed Jumalat.
Ebamoraalsuse kaudu hellitavad inimesed iseendid.
Aga ebaõigluse kaudu teevad inimesed kahju üksteisele.
See oligi suurim koorem Miika südamel.
See, mida inimesed üksteisele tegid.
Näha leski ja orbusid tänavale heidetuna,
sest nad ei suutnud tasuda üüri...
Peab olema pärit vaeste hulgast, et suuta seda tajuda.
Miika oligi.
Ja tema südames oli suur karje
sotsiaalse õigluse poole läbi oma prohveteeringute.
Niisiis, patt levis põhjast lõunasse ja linnast maale.
Miika sai nägemuse, mis laienes justkui ringiti.
Esimene nägemus oli Juuda hõimule.
Seejärel ulatus nägemus kaugemale, puudutades kogu rahvast.
Isegi kümmet põhjahõimu, kuigi neil polnud lõunaga enam pistmist.
Kuid tal oli mure nende pärast.
Kõige lõpuks oli ta südamel koorem kogu maailma olukorra pärast.
Mul oli hiljuti meeldiv võimalus tutvuda Chris Lambrianoga.
Kohtusime ühes Londoni raadiostuudios.
Ta oli Crain-vendade parem käsi Ida-Londoni tuntud kambas.
Ta aitas laipasid hävitada.
Veetis 15 aastat range režiimiga vanglas.
Sattus mingil hetkel isegi sellisesse üksikkongi,
kus magamisasemeks oli tsementeeritud põrand.
Kuid Jeesus kohtus temaga selles kongis ja mehe elu muutus.
Ta hakkas pisaraid valama kogu maailma pärast.
Mitte ainult enda kaotatud eluaastate pärast,
vaid kogu maailma pärast, tol ajal eriti Vietnami pärast.
Ta süda tajus kogu maailma. Väga eriline mees.
Võib-olla sattusite teda hiljuti teles nägema?
Midagi sarnast toimus ka Miikaga.
Temagi süda avardus kandma koormat kaotatud maailma pärast,
kuid alguse sai see koormast oma rahva pärast.
Niipalju tagataustast. Vaatame raamatu ülesehitust.
Mulle on alati abiks arusaam raamatu ülesehitusest.
Eriti kui see on selges järjestuses - ja Miika seda on.
Raamat jaguneb kolmeks eri osaks.
Olen pannud neile selgitavad alapealkirjad.
Peatükid 1-3 räägivad kuritegevusest ja karistusest.
Kõigest sellest halvast, mille pärast Jumal karistab.
Peatükkides 4-5 meeleolu ja temaatika muutuvad:
rahu ja turvalisus.
Täiesti erinev pilt.
Aga nüüd ta vaatabki juba kaugemale tulevikku.
Lähitulevik toob halbu uudiseid, kuid kaugem tulevik häid uudiseid.
Tihti on nii, et esimene sõnum on halb,
kuid hilisem aga hea.
Jumal peab esmalt kohut mõistma, et hiljem armu osutada.
Miika raamatus on see läbiv teema.
Kõigepealt õiglus, seejärel arm.
Ta ütleb: "Ka meil tuleb nii teha - teha õiglust ja anda armu."
Miika esimene osa puudutabki Jumala õigusemõistmist.
Jumal peab tehtut karistama.
Kuid seejärel liigub ta edasi Jumala armuni.
Ja viimases osas võtab ta sõnumi kokku.
1.-3. ptk alapealkiri on "Kuritöö ja karistus",
4.-5. ptk "Rahu ja turvalisus", 6.-7. ptk "Õiglus ja arm".
Vaatame nüüd neid peatükke veidi lähemalt.
Miika ütleb, et patt on nüüdseks
juba levinud küladesse Shephelahi aladel.
Targal viisil nimetab ta kohtuotsust teatades iga küla nimepidi.
See tagab, et inimesed ei unusta iial öeldut.
Vaatame näitlikult.
Oletame, et Miika jutlustab varsti Londonis.
See kõlaks umbes nii: "Hackney hakitakse tükkideks."
"Hammersmithi lüüakse haamriga." "Battersea paisatakse merre."
"Shoreditch vajub veevoogu."
"Crouch End võbiseb hirmust lõpu eel."
"Ealingile pole tervenemist."
"Harrow küntakse üles ja Church End näeb koguduse lõppu."
"Barkingi vallutavad metsikud koerad."
"Lambakari liigub üle Shepherd's Bushi."
"Peckhami laipu nokivad raisakullid."
Teile tundub see veider, aga just sel viisil Miika kõneles.
Ta nimetab eraldi iga küla Shephelahi alal
ja sõnakujundite kaudu teatab selle kohtuotsuse.
Kuidas saaks midagi sellist iial unustada?
Kui elaksite Shoreditchis, ei unustaks te, mida just ütlesin.
Suurepärane jutlustamisviis!
Ta kasutas külade nimesid kohtuotsuse kujundlikul edastamisel
ja ütles, et nad ei pääse Jumal käest.
Varem või hiljem Jumal sekkub.
Ma ei unusta iial Billy Grahami sõnu aastaid tagasi Wembleys.
See oli tõeliselt prohvetlik sõna.
Ta ütles: "Kui Jumal ei sekkuks Londoni elu olusse,
peaks Ta Soodomalt ja Gomorralt andestust paluma."
Millised sõnad!
Jumal sekkub linnade ja külade elu olusse,
kus levivad halvad asjad ning kus vaesed ja abitud kannatavad.
Neile küladele Miika kõneles. Vastutuse pani ta spekulantidele.
Nende ainsaks eesmärgiks oli raha saamine.
Üsna selgelt vihjab see olukorrale,
kus rikkad rikastuvad ja vaesed jäävad üha vaesemaks.
Kui meil oleks Miika tundlik süda, reageeriksime samal viisil.
Selline oli esimese osa sõnum.
Teine osa üllatab - siin on peamiselt head uudised,
kuigi 3. peatükk lõpeb varemetes Jeruusalemmaga.
Ta ütleb, et suurest linnast, millest patt levib, saavad varemed.
Samas on siiski 4. ja 5. peatükis hoopis erinev pilt,
sest tema sõnul pole korrumpeerunud linn siiski loo lõpp.
Midagi muud on tulemas.
Esmalt räägib ta tulevasest kuningriigist,
kus rahvad ei relvastu enam ja kus tülid lahendab kuningas Siionis.
Olen juba varemalt kirjeldanud,
kuidas külastasin ÜRO peakorterit New Yorgis.
Kena noor giid tutvustas meile hoonet
ning näitas mitmeid erinevaid ruume ja inimeste poolt kingitud kunstiteoseid.
Hoone kõrval lebas suur graniitplokk,
millele oli kirja pandud pool Miika salmist:
"Nad taovad mõõgad sahkadeks ja piigid sirpideks."
2,5-tunnise tuuri lõppedes ütles giid: "Daamid ja härrad, kena päeva jätku!"
Vastasin: "Aga üks saal jäi meil veel nägemata!"
Selgitasin milline ja ta teatas, et seda ei saagi külastada.
Seepeale ütlesin, et tahtsin just seda näha
ja rõhusin sellele, et tulin pika tee kaugelt Inglismaalt.
Tavaliselt see mõjub, aga too giid ei andnud järele.
Siis soovitas ta küsida turvameestelt.
Palusin sissepääsu juures
valvanud relvastatud mehelt luba sellesse saali siseneda.
Mees teatas, et see on avalikkusele suletud.
Jätkasin siiski, et soovin seda väga näha,
olen sellest kuulnud, aga tahaksin oma silmaga näha.
Ta uuris, kaua mul seal aega läheb.
Vastasin, et paar minutit.
Ta jäi nõusse ja lasi mind ÜRO palvesaali sisse,
kus nägin jumalat, kelle poole palvetatakse rahu pärast.
See on umbes kirstu suurune ja kujuline
mustaks värvitud malmplokk, mille ümber on palvematid.
Selle kamaka ette põlvitatakse palvetama maailma rahu eest.
Mul läks süda pahaks.
Olin sellest kuulnud, kuid ei suutnud uskuda.
Nüüd olen seda oma silmaga näinud.
Palvesaal peaks tegelikult asuma Jeruusalemmas.
Sellest saab ÜRO peakorter ja seal lahendatakse kõik tülid.
Graniitplokile kirjutatud Miika poolikust salmist
on välja jäetud selle algusosa: "Kui Issand valitseb Siionis..."
Siis lahendab Ta tülid Põhja-Iirimaal ja Bosnias,
nõnda, et relvi pole enam vaja.
Siis ei kulu enam raha tankidele ja relvadele,
vaid toidule ja rõivastele. Nii saab see olema!
Miika ja Jesaja kinnitasid seda.
Ometi on kristlasi, kes seda ei usu.
Kuid see juhtub. Kuningriik rajatakse maa peale.
Iga päev palvetame:
"Sinu riik tulgu maa peale, nii nagu see on taevas!"
Kuid see juhtub siis, kui Kuningas tuleb.
Kuningriiki ei saa ju olla ilma Kuningata.
Miika sõnul tuleb Kuningas Petlemmast.
Väikesest külast, Petlemmast, mis tähendab "leiva maja":
"beth" - maja, "lehem" - leib.
Too väike küla varustas Jeruusalemma viljaga.
Samuti ka veel muuga.
Petlemmas oli palju karjaseid, aga nad ei tapnud lambaid toiduks.
Nad kasvatasid ohvritallesid Jeruusalemma jaoks.
Petlemmast tuli ka Jumala ohvritall, kellest sai Kuningas ja Valitseja.
Miika vaatab kaugele tulevikku.
Mitte ainult Jeesuse esimesele, vaid ka teisele tulemisele.
Siin on kirjeldus Tema teisest tulemisest,
siis kui Ta tuleb valitsema maa peale rahvaste Kuningana.
Nii et Miika teises osas on läbinisti head uudised.
Taaveti linnast Petlemmast tuleb Kuningas maailma valitsema
ja toob rahu ning õitsengu.
Nüüd jõuame Miika viimase osani, mis on kohtuistungi-stiilis.
Me oleks justkui suures kohtusaalis, kus Jumala inimesed on süüpingis.
Jumal ise on prokurör ja Miika kaitsja osas.
Vägev stseen!
Jumala inimesed seisavad süüpingis
olles patust korrumpeerunud.
Jumal taastab oma maine, rääkides mina-vormis.
Sama teeb Miika.
Nad vaidlevad süüdistatute üle.
Jumal õigustab karistuse määramist:
"Teen õigesti, et seda rahvast karistan."
Siis ütleb Ta tuntud sõnad.
Ta ei tahtnud nende ohvreid ega tuhandete loomade verd.
Jumalat ei huvitanud rituaalid, vaid õigsus.
Siis Jumal ilmutab, mida Ta ootab:
õiglast tegutsemist, armuandmist ja alandlikkuses kõndimist.
See on kõik. Aga seda Jumal ei leidnud.
Te ju teate, mis on õiglus ja arm.
Õiglus tähendab
anda inimestele seda, mida nad väärivad.
Arm tähendab
anda inimestele seda, mida nad ei vääri.
Nagu too mees, kes ütles oma portreekunstnikule:
"Loodetavasti on see pilt minu suhtes õiglane."
Kunstnik vastas: "Teil pole vaja õiglust, vaid armu."
Kui näen end piltidel või videos, ütlen ikka, et see on selgelt arm.
Õiglus ja arm pole vastuolus, vaid kulgevad käsikäes.
Vahe on selles, et õiglus läheb vaid teatud piirini.
Arm läheb kaugemale edasi.
Õiglus annab sulle, mida väärid, aga arm seda, mida ei vääri.
Jumal on ülim meister mõlemas.
Jumal toimib alati õiglaselt.
Ta annab igaühele, mida too väärib.
Ta pole iial ebaõiglane.
Kuid tänu Jumalale, et Ta läheb kaugemale kui õiglus.
Ta annab inimestele seda, mida nad ei vääri - armu. Armastusest.
Seda Jumal otsis, aga ei leidnud.
Ta sai tuhandete tallede verd,
sest rahvas hoidis kinni rituaalsest poolest.
Kuid Jumal ootas rohkemat.
Keegi on kenasti öelnud:
"Oluline on see, kuidas inimene seisab Jumala ees.
Seda tõestab tema käitumine suhetes teiste inimestega."
Kordan: "Oluline on see, kuidas inimene seisab Jumala ees.
Seda tõestab tema käitumine suhetes teiste inimestega."
Teisisõnu su suhted inimestega peegeldavad su suhet Jumalaga.
Kui oled tõesti Jumala leidnud ja tunned Teda,
siis käitud ise teistega õiglaselt ja näitad üles armu.
Sest just sellisena oled Teda kohanud.
Seepärast ootab Jumal meilt sama suhtumist kaasinimestesse.
Inimsuhetes peegeldame seda, mida oleme leidnud Temas.
Peame olema ülitänulikud, et Jumal ulatub kaugemale kui õiglus.
Sest kui Ta kohtleks meid pelgalt õigluse alusel,
poleks kedagi meist täna siin.
Kuid Ta ulatub kaugemale, andes meile seda, mida me ei vääri.
Miika on kohtusaalis üsna õnnetu.
Siis aga asendub kurbus rõõmuga, sest ta mõistab,
et kohtunik kavatseb õiglusemõistmisel ka armu osutada.
Arm tähendab andestamist.
Nii paiskuvadki temast sõnad: "Kes on andestav Jumal nagu sina!"
Andestamine on ime!
Ime, et Jumal üldse ütleb nii:
"Annan sulle andeks. Annan sulle armu."
Kuigi oleme süüdi!
Nii tulebki raamatu lõpus esile imeline tasakaal lepingus,
mille Jumal teeb ja mis on armuleping.
Jumal teeb õiglust ja samas osutab armu oma rahvale.
Selles on meie jaoks tõeline pinge.
Meie jaoks valitseb õigluse ja armu vahel alati teatud pinge.
See tuleb meil esile näiteks oma laste karistamisel.
Kas karistada või mitte?
Kui laps teeb pahandust, tekib vanemal alati probleem:
kas teha õiglust nagu lapse tegu väärt on,
või anda armu, andestada?
Vanem püüab kuidagi tasakaalu leida,
kuid see on väga raske.
Mõlemat samaaegselt teha on väga raske.
Julgen väita, et ka Jumala jaoks on väga raske
olla samaaegselt õiglane ning armuline.
Välja arvatud vaid ühel juhul:
kui süütu olend on valmis kannatama kohut süüdlase asemel.
Sel juhul saab Jumal teha korraga mõlemat -
karistada ja armu anda.
Kui süütu inimene on valmis kandma karistuse,
siis saab süüdlasele armu anda.
Seetõttu oligi rist vältimatu.
Kas teate laulu "Seisan Jeesuse risti all"?
Tänapäeval on sealt paraku üks risti puudutav salm välja jäetud:
"Turvaline ja õnnelik varjupaik, kindel ja imeline kaitse.
Paik, kus taevalik armastus ja taevalik õiglus kohtuvad."
Ristil tuleb ilmsiks Jumala täiuslik õiglus:
surmaotsus patule.
Ristil ilmneb ka Jumala täiuslik arm:
süüdlane pääseb vabaks, sest süütu on maksnud hinna.
Rist oli vältimatu.
Inimesed arvavad,
et armastav Jumal võib andestada ka ilma ristita.
Ei või! Kui Jumal oleks meile andestanud ilma ristita,
oleks Ta küll armuline, aga mitte õiglane Jumal.
Kui Ta aga keelduks pattu andestamast ja ainult karistaks,
oleks Ta küll õiglane, aga mitte armuline Jumal.
Sestap oli VT ajal võimatu, et ükski iisraellane
võinuks saada andeks enne, kui süütu ohvriveri polnud valatud.
Ilma verevalamiseta ei saa olla patu andeksandmist.
Sest kui verd ei valata,
ei saa Jumal olla ühtaegu õiglane ja armuline.
Rooma kirja 3. peatükis on selgelt öeldud,
et Jumal on ühtlasi õige kui ka õigekstegev neile,
kes usuvad Jeesusesse.
Ta on ühtaegu nii õiglane kui ka armuline
ja seda vaid seetõttu, et veatu Jeesus oli valmis võtma
enda peale kohtuotsuse, et meie saaksime armu.
Miika keskendubki neile kahele teemale:
Jumala õiglus ja arm.
See valmistab meid ette mõistmaks risti tähendust.
Kui meie oleme vastu võtnud õigluse ja armu risti kaudu,
peegeldub see meie elus - meiegi peame toimima õiglaselt,
olema armulised ja elama alandlikult.
Too kolmas on samavõrd oluline kui kaks esimest,
sest on võimalik teha kahte esimest ning tunda seepeale uhkust.
Kuid kõike seda tegi Jumal esmalt sulle,
sestap kõnnid nüüd alandlikult koos Temaga.
Uus Testament tsiteerib samuti prohvet Miikat.
Sealt loeme: "Valitseja tuleb Petlemmast."
Näeme, kuidas see ettekuulutus täitus Rooma keisri otsusega,
kui too lasi kehtestada peamaksu.
See omakorda tõi Joosepi ja Maarja Petlemma.
Ja sündis Jeesus.
Uus Testament tsiteerib ka, et kui Kuningas tuleb,
võtab Ta üle maailma valitsemise ning toob kogu maailmale rahu.
See on veel täitumata, aga täitub Kristuse naasemisega.
On palju prohveteeringuid Messia tulekuga seoses,
mis ei täitunud Jeesuse tulemisega.
Suur pettumus juutidele,
sest Messias pidi ju tulema maailma valitsema.
Ta pidi tooma rahu maailmale,
aga Jeesus seda ei teinud ja järelikult ei saa ta olla Messias.
Nii nad väitlevad.
See aga oli saladus, peidetud kõigi VT prohvetite eest,
mis avanes alles Uues Testamendis: Messias tuleb kahel korral.
Esimesel korral surema meie pattude eest
ja teisel korral võtma üle võimu maailmas.
Vahepealsel perioodil tunnevad lunastuse leidnud kristlased
end sotsiaalses mõttes Miikale sarnaselt.
Osad väidavad, et meie töö on võita hingi,
n-ö Titanicult päästepaatidesse, enne kui maailma upub.
Ei. On veel muudki.
Sotsiaalne valdkond kuulub koguduse töö juurde.
Kui meis on Vana Testamendi prohvetite tundlikkust,
siis pole küsimus pelgalt patuste päästmises,
vaid ühtlasi tuleb teha kõik võimalik reageerimaks ebaõiglusele ühiskonnas.
Mõned minu Lõuna-Aafrika koosolekud jäeti ära,
sest 1982. aastal süüdistati mind kommunismis.
Seda ühe mu väljaöeldud lause põhjal:
"Õigsuse Jumal on võrdselt mures
nii ebaõigluse kui ebamoraalsuse pärast."
Poliitiline probleem on,
et parempoolsed muretsevad ebamoraalsuse
ja vasakpoolsed ebaõigluse pärast.
Jumal aga on mures mõlema pärast,
sest õigsus puudutab kõike, mis on väär Jumala silmis.
Tänu Jumalale Miika-taoliste inimeste eest.
Neid on tänapäevalgi ning nad tõstavad oma hääle
nõrkade ja rõhutute eest sõnadega: "Jumal on vihane seda nähes!"
Olgu meil samasugune meelsus.
Aamen.
Tõlge: Mairi Sepp