VANHA TESTAMENTTI AVAUTUU
HOOSEA
Oli kulunut kymmenen vuotta siitä, kun Aamos oli saarnannut Beetelissä.
Jumala lähetti viimeisen profeetan pohjoisen 10 sukukunnalle, Israelille.
Hän toi Jumalan viimeisen varoituksen ja vetoomuksen.
Se oli vastakohta Aamoksen profetialle.
Se oli kiintymyksen osoitus, ei syytös.
Se on enemmän luokse kutsu kuin varoitus.
Se on hellä, ei kova, ja armollinen, ei tuomitseva.
Se on Jumalan viimeinen vetoomus ennen kuin 10 heimoa katoavat.
Eräs avainsana avaa koko profetian.
Se on heprean kielen sana chesed.
Sanan alussa on chet-kirjain.
Sanalle ei ole täsmällistä vastinetta kielessämme.
Meillä ei näet ole Raamattua. Meillä on sen käännös.
Se asettaa tiettyjä rajoituksia.
Vanhan testamentin chesed-sanalle ja Uuden testamentin agape-sanalle -
ei ole täsmällisiä vastineita kielessämme.
Ne ovat erikoisia mutta kauniita sanoja.
Chesed on pohjimmiltaan liittosana.
Se ei kuulu jokaiselle, vaan vain liittosuhteessa oleville.
Tavallisin liittosuhde on avioliitto, mutta on muitakin liittosuhteita, -
joissa vallitsee molemminpuolinen sitoutuminen.
Tähän sanaan liittyy sitoutuminen.
Se tarkoittaa rakkautta, mutta siinä on myös paljon uskollisuutta.
Tosi rakkaus on aina uskollinen. Englanninkielisissä Raamatuissa -
chesed on käännetty sanoilla armo ja uskollisuus.
Se on käännetty uskollisuudeksi 60 kertaa.
Armoa on käytetty 9―10 kertaa.
Se merkitsee järkkymätöntä rakkautta ja kuolematonta sitoutumista.
Se on sellaista sitoutumista toiseen, että häntä rakastaa, tuli mitä tuli.
Englannin kielessä on vanha sana, troth, jota ei juurikaan enää käytetä.
Englannin sana betrothed, kihlautua, tulee siitä.
Se sisältää sitoutumisen ja uskollisuuden.
Troth-sana on kuollut, koska uskollisuuskin on kuollut.
Rakkaus on nykyään jotakin, mistä nauttii hetken ja sitten hylkää.
Se ei ole chesediä, liittorakkautta.
Chesedin vastakohta on uskottomuus.
Kirkollisissa häissä, ei siviilivihkimisessä, -
sanotaan usein: "pysykää yhdessä elämänne loppuun asti."
Sitä on chesed:
myötä- ja vastoinkäymisissä, rikkaudessa ja köyhyydessä.
Jumalan ja Israelin välinen suhde on liittorakkaussuhde.
Siksi se on chesed, jossa pysytään.
Pohjois-Englannissa oli mies, jonka vaimo jätti hänet pian häiden jälkeen.
Vaimo eli synnissä ja sairastui.
Ystävä kysyi mieheltä, miksei hän eroa vaimostaan.
"Vaimo viis veisaa sinusta. Tuosta ei tule mitään."
Mies sanoi: "Älä ikinä puhu vaimostani noin."
"Rakastan häntä viimeiseen hengenvetoon saakka."
Kun vaimo oli kuolemassa tautiin, jonka oli syntielämästään saanut, -
hänen miehensä hoiti häntä rukoillen. Sitä on chesed.
Sitä on Jumalan rakkaus. Sitä Hoosean piti välittää ihmisille, -
jotka vähät välittivät Jumalan rakkaudesta.
Israelin puolelta liitto merkitsi kuuliaisuutta Jumalan käskyille.
Jumalan osuus oli suojella heitä ja täyttää heidän tarpeensa.
Jumala kaipasi iloista, innokasta kuuliaisuutta -
ja halua elää kunnioittaen Jumalan käskyjä, mutta sitä Hän ei saanut.
Nykyään on olemassa juutalaisia, jotka iloitsevat Jumalan laista.
He ovat onnellisin juutalaisjoukko, jonka minä tunnen.
Heitä kutsutaan hasideiksi, chasadim.
Se tulee sanasta chesed.
He pitävät ilona noudattaa Jumalan lakeja ja olla kuuliaisia.
He eivät ole kuuliaisia pitkin hampain vaan iloisesti.
Raamatun pisin Psalmi 119 kertoo ihmisestä, joka iloitsee Jumalan laista.
Sen mukaan on mahtavaa, että meillä on Jumalan laki.
Hoosean sanoman kautta Jumala kysyy: "Mitä avioliitollemme tapahtui?"
"Minun puoleltani on edelleen chesediä, mutta teiltä se puuttuu."
"Mikä meni pieleen?"
Se nousee vastakaikua vaille jääneen rakkauden tuskasta.
On erittäin tuskallista rakastaa jotakuta saamatta vastarakkautta:
kun haluaa rakastaa ja auttaa, mutta sitä ei oteta vastaan.
Teistä joku on ehkä kokenut tuskan, kun rakkaus ei saakaan vastakaikua.
Miten Hoosea saattoi niin hyvin ymmärtää Jumalan tunteita?
Jumala opetti sen hänelle kokemuksen kovan koulun kautta.
Jumala on usein valmistanut profeettaa tämän avioliiton kautta.
Hän on antanut tälle henkilökohtaisia kokemuksia Jumalan tunteista.
Jeremialle Jumala sanoi, ettei tämän pidä avioitua.
Hänen oli määrä kertoa Israelille, ettei Jumalalla ole enää vaimoa.
Jeremia joutui oppimaan yksinäisyyden kautta, -
miltä Jumalasta tuntui ilman Israelia. Siitä tuli Jeremian sanoma.
Hesekielille sanottiin, että hänen vaimonsa kuolee eikä hän saa itkeä.
Hesekielin piti kertoa Israelille, että Jumalalta on viety Hänen vaimonsa.
Hoosea sai erikoiset ohjeet Jumalalta.
Puhuimme siitä jo, kun tutkimme Laulujen laulua.
Ohjeet on kerrottu luvuissa 1―3, jotka ovat omaelämäkerrallisia.
Hoosean kirjasta on erikoisia tulkintoja.
Itselläni on hyllyssäni kaksi kirjaa: Profeetta ja prostituoitu -
ja Rakkautta rakkaudettomalle. Se on eräästä virrestä.
Molemmat kuvaavat, mitä Hoosealle tapahtui.
Tutkijat väittelevät, onko kyseessä fakta vai fiktio, -
onko tapahtumien ja lukujen järjestys oikea -
ja tiesikö Hoosea etukäteen, mitä tapahtuu, vai tajusiko hän jälkikäteen.
Minusta ne ovat spekulaatiota. Tartutaan ilmeisimpään merkitykseen.
Hoosea nai prostituoidun, ja he saivat kolme lasta.
Ainakin yksi lapsista oli jonkun muun kuin Hoosean.
Vaimo palasi kadulle. Hoosea joutui etsimään hänet ja tuomaan kotiin.
Hän joutui antamaan kurinpalautuksen, -
aloittamaan suhteen alusta ja rakastamaan häntä.
Lapsia oli kolme.
Ensimmäisen nimi oli Jisreel, joka tarkoittaa: "Jumala kylvää".
Hoosean oli vaikea pitää häntä kurissa.
Hän oli hyvin kapinallinen ja kuriton poika, jota piti ojentaa.
Toinen lapsi oli tyttö. Hän sai nimekseen Loo-Ruhama.
Se tarkoittaa: "ei armahdettu". Hän oli osattomaksi jäänyt lapsi.
Hän ei saanut äidiltään rakkautta.
Kolmannen lapsen nimi oli Loo-Ammi. Se merkitsee: "ei minun kansani".
Hoosea ei ollut hänen isänsä. Vaimolla oli jo toinen mies.
Tätä lasta ei tunnustettu.
Sanat "kuritettu", "osattomaksi jätetty" ja "tunnustamaton" kuvaavat, -
miten Jumala toimi kansansa Israelin suhteen.
En ole kuullut, että kukaan kristitty olisi antanut lapselleen noita nimiä.
En tunne myöskään yhtäkään -
Jesajan kirjan mukaan nimettyä Maher-Saalal Haas-Basia.
Raamatun nimet ovat suosittuja, mutta eivät nämä.
Lapsista kerrotaan luvussa 1. Luvussa 2 kerrotaan vaimosta.
Hänen omat lapsensa moittivat häntä siitä, mitä hän teki.
Lapset sanoivat: "Äiti, älä tee noin."
Jopa lapset näkivät, mikä oli pielessä.
Häntä rangaistiin siitä, miten hän oli käyttäytynyt.
Myöhemmin hänet palautettiin asemaansa.
Hän kohtasi moitteen, rankaisun ja ennalleen asettamisen.
Luku 3 kertoo aviomiehestä. Hooseasta mainitaan kolme asiaa.
Ensinnäkin hän oli uskollinen vaimolleen, -
silloinkin kun tämä oli uskoton. Mies lähti hänen peräänsä.
Toiseksi hän oli luja vaimolleen.
Oli aika, jolloin hän ei kohdellut häntä vaimonaan.
Hän toi vaimonsa kotiin mutta ei jakanut vuodetta hänen kanssaan.
Se edusti pakkosiirtolaisuutta, -
johon Jumala veisi juutalaiset ennen ennalleen asettamista.
Kolmanneksi vaimo tunsi lopulta tervettä pelkoa miestään kohtaan.
Hän pelkäsi miestään.
Se ei ollut kammoa eikä kauhua vaan tervettä pelkoa.
Se palautti kunnioituksen ja uskollisuuden vaimon elämään.
Luvut 1―3 muodostavat yksinkertaisen kertomuksen.
Luvut 4―14 avaavat suhteeseen perustuvan sanoman.
Jumala saattoi sanoa: "Nyt voit mennä kertomaan Israelille," -
"miltä minusta tuntuu."
Voimme tehdä yhteenvedon Hoosean sanomasta.
Sekin koostuu eri saarnoista ja profetioista.
Sitä ei ole helppo analysoida, mutta voimme koota yhteen aihepiirejä.
Ne antavat rungon ja helpottavat sen ymmärtämistä.
Hoosean sanoman pääteemat ovat -
inhimillinen uskottomuus ja Jumalan uskollisuus.
Chesed ja sen vastakohta kansassa -
muodostavat hänen profetiansa teeman.
Tässä ovat Jumalan syytteet Israelia kohtaan.
Tästä käy ilmi Hänen säälinsä heitä kohtaan.
Hoosea sanoo, että Jumalalla on oikeudenkäynti Israelin kanssa, -
mutta Hän on myötätuntoinen heitä kohtaan.
Jumala kysyy: "Mitä tehdä kansalle, jota rakastaa mutta joka on uskoton?"
Taaskin on sekoitus jumalallista tuomiota ja armoa.
Painopiste on armossa. Tarkastellaan ensin yläosaa.
Alkupuoli on yksityiskohtaisempi, mutta painopiste on loppuosassa.
Ensin Hoosea käsittelee kansan seitsemää syntiä.
Niitä voi kutsua Israelin seitsemäksi kuolemansynniksi.
Ne osoittavat, että Jumala on tarkalleen perillä tapahtumien kulusta.
Ensinnäkin ihmiset olivat uskottomia avioliitossa ja jumalasuhteessa.
He olivat syyllistyneet haureuteen. He seurasivat muita jumalia.
Samoin Hoosean vaimo lähti muiden miesten matkaan.
Toiseksi he olivat syyllistyneet itseriittoisuuteen.
Jumalan valitsema hallintokeskus oli Jerusalemissa, -
mutta Israel oli kehittänyt oman kuninkaallisen sukulinjansa.
Se on synnin ydinolemus: emme halua Sinua hallitsemaan meitä.
He kapinoivat Jumalan valitsemaa kuningasta vastaan.
Kolmantena tuli juonittelu. Ihmiset valehtelivat ja petkuttivat.
He solmivat liittoja vieraisiin kansoihin kuuluvien kanssa.
Oli paljon salaliittoja, selkään puukotusta ja vehkeilyä.
Neljäntenä mainitaan epäjumalanpalvonta.
Samarian kultainen vasikka saa suuren huomion Hoosean profetiassa.
Sonni oli ja on yhä hedelmällisyyden symboli.
Seuraavana tuli välinpitämättömyys.
He eivät piitanneet Jumalasta eivätkä Pyhistä kirjoituksista.
He eivät halunneet tietää Jumalasta. Samaa tapahtuu maassamme.
Kristinusko on ollut täällä pian 2 000 vuotta, -
mutta ihmiset eivät halua tietää.
Kun TV:stä tulee kristillinen ohjelma, kanava vaihtuu.
Kristillisiä ohjelmia vastaan taistellaan, usein halventamalla.
Sunnuntaiaamuisin tulee hyvä ohjelma, The Good Book Guide.
Siinä Raamattua esitellään kansantajuisella tavalla.
Esittelijä tosin rikkoo Jumalan lakeja. Hän elää avoliitossa.
Hän kuitenkin esittelee Raamattua. Tämä on hullu maailma!
Aviorikoksessa ― tai Jumalan silmissä haureudessa ― elävä -
voidaan valita Jumalan sanan esillä pitäjäksi.
Se muistuttaa kovasti tätä tilannetta.
Epäjumalanpalvelus, tietämättömyys, moraalittomuus, juoppous, -
vapaat sukupuolisuhteet ja väkivalta rehottivat.
Israelin kaduilla oli turvatonta öisin.
Viimeisenä mainitaan kiittämättömyys:
"Minä pelastin teidät, ja te olette kovin kiittämättömiä."
Hoosea maalaa mieleenpainuvan kuvasarjan.
Hän kutsuu heitä taikinasekoitukseksi.
Jos taikinaa ei leivo ja paista, se eltaantuu.
Siihen Hoosea heitä vertasi.
Hän sanoi, että heidän himonsa on kuin kuumennettu uuni.
Hän vertasi heitä leipään, jota ei ole käännetty.
Toinen puoli oli palanut ja toinen oli jäänyt raa'aksi.
Hän sanoi: "Olette kuin räpyttelevä kyyhkynen verkkoon tarttuneena."
Hän syytti neljää ihmisryhmää, jotka olivat vastuussa.
Papit olivat vastuussa ensin. Heidän olisi pitänyt tuntea Jumala.
Heidän olisi pitänyt kertoa kansalle Jumalasta.
Israelissa oli paljon vääriä profeettoja.
He kehottivat kansaa olemaan huoleti, koska Jumala ei rankaisisi.
Väärä profeetta sanoo: "'Rauha, rauha!' kun rauhaa ei ole."
"Älä huoli. Ei se koskaan tapahdu."
On paljon profeettoja, jotka puhuvat ihmisten korvasyyhyyn.
Olen itsekin joutunut painimaan saman asian kanssa.
Saarnaajan on niin helppo puhua sitä, mitä ihmiset haluavat kuulla.
Jumala tarvitsee miehiä, jotka puhuvat sitä, mitä ihmiset eivät halua kuulla.
Oli paljon profeettoja, jotka julistavat ihmisten korvasyyhyyn.
Jumala piti vastuussa myös Israelin kuninkaita.
Hoosea nosti esiin myös keinottelijat.
He keinottelivat kiinteistökaupoilla.
He pyrkivät hyötymään köyhien kustannuksella.
Sitäkin tapahtuu nykyään.
Kristityn on kyseenalaista toimia rahanvaihdossa -
siirtelemässä suuria summia markkinavoimien ehdoilla.
Siinä köyhät jäävät aina tappiolle.
Kun tienaamme rahaa, tavaroiden tai palvelujen pitäisi siirtyä niin, -
että molemmat hyötyvät.
Valitettavasti nykyään toiset hyötyvät pitkälti toisten kustannuksella.
Rahaa tehdään keinottelemalla.
Samaa tapahtui täällä. Hoosea moitti keinottelijoita.
Hän sanoo: "Teitä odottaa kärsimys. Tulee kolme erityistä miekkaa."
Ensiksi mainitaan hedelmättömyys. Tulee keskenmenoja.
Naiset eivät tule raskaaksi, tai he menettävät lapsensa.
Se on kova juttu, mutta Jumala voi tehdä sen.
Seuraavaksi Hoosea ennusti veren- vuodatusta, kuolemia ja hyökkäyksiä.
Lopulta hän sanoi Aamoksen tavoin, että kansa karkotetaan maasta.
Tämä on Hoosean profetian vakava puoli, mutta se ei ole pääteema.
Pääteema on se, että Jumala on yhä uskollinen.
Uudessa testamentissa kirjeessä Timoteukselle sanotaan, -
että jos me kiellämme Hänet, Hän kieltää meidät, -
mutta jos olemme Hänelle uskottomia, pysyy Hän kuitenkin uskollisena.
Se olisi voitu ottaa Hoosean kirjasta. Tutkitaanpa sitten Jumalan sääliä.
Tämä on Hoosean sanoman ydin. Aamos mainitsi sen ihan lopussa.
Minua liikuttavat syvästi kohdat Jumalan uskollisuudesta.
Englanniksi Jumala on: God. Olen käyttänyt kirjaimia muistisääntönä.
Jumalan rakkaus ei voi päästää irti (let Off).
Hän ei päästä heitä menemään (let Go) eikä Hän petä (let Down).
Luen raamatunkohtia siitä, miten Jumala rankaisee heitä.
Jumala ei siedä heidän parannuksen- teon julistuksiaan. Hän sanoo:
"Minä olen Efraimille kuin leijona, Juudan heimolle kuin nuori jalopeura:"
"minä, minä raatelen, menen ja kannan pois, eikä pelastajaa ole."
"Minä menen takaisin paikoilleni, kunnes he ovat syystänsä kärsineet" -
"ja etsivät minun kasvojani: ahdistuksessa he minua etsivät."
"Tulkaa, palatkaamme Herran tykö, sillä hän on raadellut meitä," -
"ja parantaa meidät, hän on lyönyt meitä, ja sitoo meidät."
"Hän tekee meidät eläviksi kahden päivän kuluttua."
"kolmantena päivänä hän meidät herättää," -
"ja me saamme elää hänen edessänsä."
Luin sen sarkastisella äänellä, koska niin se pitäisi lukea.
Tämä on Jumalan puhetta siitä, mitä ihmiset sanovat.
"Mitä on minun tehtävä sinulle, Efraim, mitä on minun tehtävä sinulle, Juuda,"
"kun teidän rakkautenne on kuin aamun pilvi," -
"kuin varhain haihtuva kaste?"
"Sentähden minä olen antanut heille iskuja profeettain kautta," -
"olen kuolettanut heitä suuni sanoilla."
"Sillä laupeutta minä haluan enkä uhria," -
"ja Jumalan tuntemista enemmän kuin polttouhreja."
Jumalan rakkaus huokuu tästä. Hän ei päästä heitä menemään.
Hänen täytyy rangaista heitä.
"Kun Israel oli nuori, rakastin minä sitä, ja Egyptistä kutsuin poikani."
"Aina kun kutsujat heitä kutsuivat," -
"he menivät pois heidän kasvojensa edestä, uhrasivat baaleille" -
"ja polttivat uhreja epäjumalille. Minä opetin Efraimin kävelemään."
"Hän otti heidät käsivarsillensa."
"Mutta he eivät ymmärtäneet, että minä heidät paransin."
"Kuinka minä jättäisin sinut, Efraim, heittäisin sinut, Israel?"
"Minun sydämeni kääntyy, minun säälini herää."
"En minä pane täytäntöön vihani hehkua, en enää hävitä Efraimia."
"Sillä minä olen Jumala enkä ihminen, olen Pyhä sinun keskelläsi;"
"en tule minä vihan tuimuudessa."
Ei tätä voi lukea ilman tunteita. Tässä on Hänen viimeinen vetoomuksensa:
"Palaja, Israel, Herran, sinun Jumalasi, tykö," -
"sillä sinä olet kompastunut rikoksiisi."
"Ottakaa mukaanne sanoja ja palatkaa Herran tykö" -
"ja sanokaa hänelle: 'Anna anteeksi kaikki rikokset, ota armoihisi.'"
Tällaista rukousta Hän kaipasi, ei syntien ohittamista olankohautuksella.
Monet ihmiset huutavat Jumalan puoleen, kun he ovat ongelmissa, -
mutta he eivät pyydä Jumalaa poistamaan ongelman syytä.
"Sinussa saa orpo armon."
"Minä parannan teidän luopumuksemme," -
"omasta halustani minä teitä rakastan."
"Efraim! Mitä on minulla enää tekemistä epäjumalien kanssa?"
"Minä kuulen häntä, minä katson hänen puoleensa," -
"minä, joka olen kuin viheriöitsevä kypressi:"
"minusta on sinun hedelmäsi."
Hän lopettaa sanoihin:
"Kuka on viisas ja ymmärtää nämä?"
"Kuka taitava ja käsittää nämä?"
"Sillä Herran tiet ovat suorat: vanhurskaat niillä vaeltavat," -
"mutta luopiot niillä kompastuvat."
Tämä on Raamatun voimallisimpia vetoomuksia kansalle, -
joka ei halua tietää Jumalan rakkaudesta.
Tutkitaan lopuksi Aamoksen ja Hoosean nykypäivän sovellusta.
Meidän tilanteemme ja silloisen tilanteen välillä on suuri ero.
Sitä täytyy tutkia hyvin tarkkaan.
Israelissa seurakunta ja valtio olivat yksi ja sama asia.
Kutsumme sitä teokratiaksi.
Kansalaisuus merkitsi seurakunnan jäsenyyttä ja päinvastoin.
Jumalan kansa oli yhtä kuin valtio.
Se ei enää pätenyt Uudessa testamentissa.
Uudessa testamentissa seurakunta ja valtio olivat erillään.
Jeesus sanoi: "Antakaa keisarille se, mikä keisarille kuuluu," -
"ja Jumalalle se, mikä Jumalalle kuuluu."
Kristityt elävät tänä päivänä kahdessa valtakunnassa.
Passini mukaan olen Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen.
Olen myös Jumalan valtakunnan kansalainen.
Täytyy olla tarkka sen suhteen, miten Vanhan testamentin profetioita -
sovelletaan maalliseen valtioon tänä päivänä.
Konstantinus Suuren jälkeen Eurooppa on pyrkinyt -
yhdistämään kirkon ja valtion ja luomaan kristillisen valtion, -
jossa Jumalan valtakunta ja ihmisen valtakunta ovat sama asia.
Jos ihminen syntyi Englannissa, hän syntyi seurakuntaan.
Englannissa on vuosisatojen ajan ollut valtionkirkko.
Se tosin saattaa hävitä lähitulevaisuudessa.
Englannissa käydään keskustelua kirkon ja valtion erottamisesta.
Kirkko saatetaan erottaa valtiosta 10―20 vuoden sisällä.
Se merkitsisi paluuta Uuden testamentin tilanteeseen.
Aamos ja Hoosea pitivät seurakuntaa ja valtiota yhtenä.
Me emme voi soveltaa profetioita sellaisenaan valtionhallintoon.
Se on tärkeä tajuta. Uskon, että malli on tämä:
Sitä, mitä Jumala puhui Jumalan kansan ulkopuolisille kansoille, -
voidaan soveltaa profetiana hallinnolle.
Voimme puuttua julmuuksiin, ihmisoikeuksien rikkomiseen -
ja lakeihin, jotka saavat rikkaat rikastumaan ja köyhät köyhtymään.
Ei pidä odottaa, että hallitus tekee ihmisistä kristittyjä lain kautta.
Jumala odottaa omalta kansaltaan enemmän kuin muilta.
Kyse on hienovaraisesta linjasta.
Kauppojen sunnuntaiaukiolo on hyvä esimerkki.
Voimme vastustaa sunnuntaiaukioloa humanitaarisin perustein, -
mutta emme voi vedota sapattilakeihin.
Jotkut syytävät Aamoksen varoituksia pääministerin niskaan.
Taltiointihetkellä virkaa tekevä pääministeri ei ole uskossa.
Kristittyjä johtajia todella kaivattaisiin.
Ei pidä odottaa, että maalliset johtajat asettavat kristinuskon mukaisia lakeja.
Sen sijaan voimme odottaa, että he puolustavat yhteisiä moraaliarvoja.
Profetioita täytyy siis ensisijaisesti soveltaa seurakuntaan.
Kristittynä on paljon helpompi osoittaa sormella maailmaa ja sanoa:
"Miten pahoja ihmisiä te olettekaan!"
Nykyseurakunta tarvitsee enemmän profeetallista sanaa kuin maailma.
Jos seurakunta olisi sitä, mitä sen pitäisi olla, myös maamme puhdistuisi.
Valitettavasti seurakunta tunnetaan nykyään siitä, -
että se yrittää korjata muiden asioita, vaikka se on itse sekaisin.
Näemme yhtymäkohtia omaan yhteiskuntaamme, -
mutta tuomiot alkavat Herran huoneesta.
Meidän on pantava ensin kuntoon omat asiamme, -
ennen kuin voimme puuttua muiden asioihin.
Ei pidä kehottaa muita lukemaan Raamattua, jos ei itsekään sitä lue.
Maailma näkee läpi ja pitää sitä naurettavana.
He halveksivat Jumalan ihmisiä, jotka eivät elä niin kuin saarnaavat.
Profetiat on siis ensin sovellettava Jumalan kansaan.
Oma huone on pantava järjestykseen ensin.
Vasta sitten voimme sanoa yhteiskunnalle:
"Jumala tuomitsee teidät julmuudestanne ja kovuudestanne" -
"Jumalan kuvaksi luotuja ihmisolentoja kohtaan."
Graham Kendrickillä on profeetallinen laulu, josta pidän oikein paljon.
Hän kirjoittaa virsiä, mikä on virkistävää kuorolaulujen tulvassa.
Hänen paras ja profeetallisin virtensä alkaa: "Oi Herra, pilvet kasautuvat."
Se on laulu Jumalan kansalle.
Se muistuttaa Aamoksesta, joka sanoo:
"Vie pois minun edestäni virttesi pauhina," -
"en tahdo kuulla harppujesi soittoa."
"Mutta oikeus virratkoon kuin vesi" -
"ja vanhurskaus niinkuin ehtymätön puro."
Virratkoon oikeus ja vanhurskaus kuin virta seurakunnan sisäpuolella, -
Jumalan kansan keskuudessa. Sieltä sen on alettava.
Tarvitsemme profeettoja. Kiitos Jumalalle Aamoksesta ja Hooseasta.
He lähtivät vieraaseen maahan saarnaamaan totuutta -
pelottomasti ja rakkaudellisesti.
Tilaa Pawsonin opetussarjoja TV7:n verkkokaupasta: www.tv7.fi/kauppa tai 0400 721 599
Suomennos: TV7