GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
HOSEA
Tio år efter att Amos predikat i Betel -
sände Gud den siste profeten till de tio stammarna i norra Israel.
Han kom med Guds sista varning och vädjan.
Det är en stor kontrast till Amos profetia.
Denna uttrycker tillgivenhet snarare än anklagelse.
Den lockar snarare än varnar.
Den är öm, inte hård, och nådefull, inte dömande.
Det är Guds allra sista vädjan innan de tio stammarna försvinner.
Ett nyckelord öppnar upp hela profetian.
På hebreiska lyder det "chesed".
Det börjar med bokstaven "chet".
Det finns ingen exakt motsvarighet på vårt språk.
Vi har inte Bibeln. Vi har en översättning av den.
Det medför vissa begränsningar.
"Chesed" i Gamla Testamentet och "agape" i Nya Testamentet -
har inga exakta motsvarigheter i vårt språk.
De är ovanliga men vackra ord.
"Chesed" är i grunden ett förbundsord.
Det är inte för alla, utan för dem som lever i en förbundsrelation.
Den vanligaste förbundsrelationen är äktenskapet. Det finns också -
andra, med en ömsesidig förbindelse.
Ordet har med förbindelse att göra.
Det betyder kärlek, men också mycket trofasthet.
Verklig kärlek är alltid trofast. "Chesed" översätts också i GT -
som "nåd" och "trofasthet".
"Trofasthet" används 60 gånger.
"Nåd" används 9-10 gånger.
Det betyder orubblig kärlek och outsläcklig trofasthet.
En överlåtelse till den andra så att man älskar, vad som än händer.
Det finns ett gammalt engelskt ord "troth", som inte just används mer.
"Betrothed" (trolovad) kommer från det.
Det innehåller överlåtelse och trofasthet.
Ordet har dött ut, för den sortens överlåtelse har dött.
Kärleken njuter man numera av för stunden och överger sedan.
Det är inte "chesed", förbundskärlek.
Motsatsen till "chesed" är otrohet.
I kyrkliga vigslar, inte civilvigslar, -
ingår: "tills döden skiljer er åt."
Det är "chesed". I nöd och lust -
i med- och motgång, rikedom och fattigdom.
Relationen mellan Gud och Israel är förbundskärlek.
Därför är det "chesed", som man förblir i.
Det fanns en engelsk man vars fru lämnade honom efter bröllopet.
Hustrun levde i synd och blev sjuk.
En vän frågade mannen varför han inte skiljer sig.
"Din fru bryr sig inte alls om dig. Det där blir inget."
Mannen sade: "Tala aldrig så till mig om min fru."
"Jag älskar henne till hennes sista andetag."
När hon låg döende i sjukdomen hon fått under sitt syndiga liv -
skötte han henne under bön. Det är "chesed".
Det är Guds kärlek. Den kärlek Hosea förmedlade -
till människor som inte alls brydde sig om Guds kärlek.
Från Israels sida betydde förbundet lydnad till Guds bud.
Guds andel var att bevara dem och möta deras behov.
Gud längtade efter glad, ivrig lydnad -
som ville leva enligt Guds bud, men det fick Han inte.
Det finns en grupp judar i dag som gläder sig i Guds lag.
De är de gladaste judar jag känner.
De kallas "chasidim".
Det kommer från ordet "chesed".
De som gläder sig över Guds lag. De som är glada att följa den.
De följer den inte motvilligt, utan med glädje.
Bibelns längsta Psalm,119, handlar om en som gläds över Guds lag.
Enligt psalmförfattaren är det underbart att vi har Guds lag.
Genom Hosea frågar Gud: "Vad hände med vårt äktenskap?"
"Från min sida är det ännu 'chesed' men inte från er."
"Vad gick fel?"
Frågan uttrycker smärtan i obesvarad kärlek.
Det är bland det smärtsammaste man kan erfara: kärlek utan gensvar.
När man vill älska och hjälpa, men det inte tas emot.
Någon av er har kanske upplevt det, smärtan i obesvarad kärlek.
Hur kunde Hosea förstå Guds känslor så väl?
Gud lärde honom genom erfarenhetens hårda skola.
Gud förberedde ofta en profet genom hans äktenskap.
Och gav honom personliga erfarenheter av Sina känslor.
Till Jeremia sade Gud att han inte skulle gifta sig.
Han skulle berätta för Israel att Gud inte längre har någon hustru.
Jeremia måste lära sig genom ensamheten -
hur det kändes för Gud utan Israel. Det blev Jeremias budskap.
Till Hesekiel sade Gud -
att hans hustru ska dö och han får inte gråta.
Hesekiel skulle berätta för Israel att Gud hade mist Sin hustru.
Hosea fick mycket speciella instruktioner av Gud.
Vi talade om dem när vi studerade Höga visan.
Instruktionerna finns i kapitel 1-3 som är självbiografiska.
Studier av Hosea bok har väckt olika tolkningar.
Jag har bl.a. två böcker i hyllan: "Profeten och den prostituerade" -
och "Kärlek till den kärlekslösa". Det är en fras ur en psalm.
Båda beskriver vad som hände Hosea.
Forskare debatterar om det skett på riktigt -
om händelserna och kapitlen är i rätt ordning -
och om Hosea visste på förhand eller förstod först i efterhand.
Dessa är spekulationer. Vi ska ta fasta på den tydligaste betydelsen.
Hosea gifte sig med en prostituerad och de fick tre barn.
Åtminstone ett av barnen var någon annans än Hoseas.
Hustrun återvände till gatan. Hosea måste söka och hämta henne.
Han måste lära henne grunderna på nytt -
och inleda förhållandet på nytt och älska henne.
Barnen har intressanta namn.
Det första heter Jisreel som betyder "Gud sår".
Hosea hade svårt att hålla honom i styr.
Han var ett upproriskt barn som behövde fostran.
Det andra barnet var en flicka. Hon fick namnet Lo-Ruhama.
Det betyder "utan förbarmande". Det var ett eftersatt barn.
Hon fick ingen kärlek av sin mamma.
Det tredje barnet hette Lo-Ammi. Det betyder "inte mitt folk."
Hosea var inte pappa till honom. Hustrun hade redan en annan man.
Det här barnet erkändes inte.
Orden "fostrad", "eftersatt" och "oerkänd" beskriver -
hur Gud verkade med Sitt folk Israel.
Jag har inte hört någon kristen ge något av dessa namn åt sina barn.
Och ännu mindre -
när vi kommer till Jesaja bok: Maher-salal Has-bas.
Bibliska namn är populära, men inte de här.
Det står om barnen i kapitel 1. I kapitel 2 står det om hustrun.
Hennes egna barn tillrättavisade henne för vad hon gjorde.
Barnen sade: "Gör inte så."
Till och med barnen såg vad som vara fel.
Hon straffades för sitt uppförande.
Senare blev hon rentvådd.
Hon mötte tillrättavisning, straff och återupprättelse.
Kapitel 3 handlar om mannen. Det står tre saker om Hosea.
För det första, han var trogen sin fru -
också då hon var otrogen. Mannen sökte efter henne.
För det andra, han var sträng mot henne.
För en tid behandlade han henne inte som sin fru.
Han förde henne hem, men delade inte säng med henne, för en tid.
Det representerade tiden i fångenskap -
dit Gud förde judarna före återupprättelsen.
För det tredje, hon kände till slut en hälsosam fruktan för sin man.
Hon fruktade för honom.
Det var inte rädsla eller skräck utan hälsosam fruktan.
Den återförde respekten och troheten in i hennes liv.
Kapitel 1-3 är en enkel berättelse.
Kapitel 4-14 öppnar budskapet som finns i relationen.
Gud kunde säga: "Nu kan du gå och berätta för Israel" -
"hur jag känner det inför henne."
Vi kan göra ett sammandrag av Hoseas budskap.
Det består alltså av av predikningar och profetior.
Det är inte lätt att analysera, men vi kan samla teman.
De ger en stomme som hjälper oss att förstå.
Hoseas huvudteman är -
mänsklig otrohet och Guds trohet.
"Chesed" och dess motsats hos folket -
är teman i hans profetia.
Här är Guds anklagelser mot Israel.
Här ser man Hans medkänsla med dem.
Hosea säger att Gud behöver gå till rätta med Israel -
men Han är full av medkänsla för dem.
Gud frågar: "Vad göra med ett folk som man älskar men som är otroget?"
Vi möter alltså åter en blandning av Guds dom och nåd.
Tyngdpunkten är nu på nåd. Först ska vi se på övre delen.
Den övre delen har mer detaljer, men tyngdpunkten är på den nedre.
Hosea behandlar sju synder hos folket.
Man kan kalla dem Israels sju dödssynder.
De visar att Gud är noga införstådd med vad som sker.
1. Människor är otrogna i sina äktenskap och i relationen till Gud.
De är skyldiga till otukt. De har följt andra gudar.
Som Hoseas hustru följde efter andra män.
2. De är självständiga.
Guds utvalda regering var i Jerusalem -
men Israel hade valt en egen kunga- familj och bildat ett eget rike.
Det är syndens kärna: vi vill inte att Du regerar över oss.
De var i uppror mot Guds utvalda kung.
3. Intriger. Människor ljög och bedrog.
De slöt förbund med främmande folk.
Det var sammansvärjningar, hemliga avtal, intriger.
4. Avgudadyrkan.
Guldkalven i Samaria är framträdande i Hoseas profetia.
Tjuren var och är en symbol för fruktbarhet.
5. Okunskap.
De brydde sig inte om Gud eller Hans Heliga Skrift.
De ville inte veta om Gud. Det samma sker i vårt land.
Vi har haft kristen tro här i 2000 år -
men människor är inte intresserade.
När det kommer ett kristet program på TV, byter man kanal.
Man kämpar mot kristna program, ofta genom att förbilliga dem.
Söndagsmorgnar kommer det ett bra program "The Good Book Guide".
Där presenteras Bibeln på ett lättfattligt sätt.
Programledaren bryter visserligen mot Guds lagar. Han lever sambo.
Han presenterar ändå Bibeln. Vilken galen, förvirrad värld!
När man kan välja någon som lever i äktenskapsbrott eller otukt -
att föra fram Guds ord.
Det påminner mycket om situationen här.
6. Avgudadyrkan, okunskap, omoral, dryckenskap -
otukt och våld var vanliga.
Det blev mindre och mindre säkert att gå på Israels gator om natten.
7. Det sista han nämner är otacksamhet: -
"Jag räddade er, men ni är så otacksamma."
Hosea målar upp en imponerande bildserie.
Han kallar dem en knådad deg.
Om degen inte bakas ut och gräddas, jäser den sönder.
Det jämförde Hosea med.
Han sade att ni är som en upphettad ugn.
Han jämförde dem med ett bröd som inte vänts.
Ena sidan är bränd och andra är rå.
Han sade: "Ni är som en flaxande duva i ett nät."
Han anklagade fyra grupper som ansvariga.
Prästerna var de första ansvariga. De borde känna Gud.
De borde berätta om Gud för folket.
Det fanns många falska profeter i Israel.
De uppmanade folket att ta det lugnt, Gud straffar inte.
En falsk profet säger: "Frid, frid!" när det inte är frid.
"Bekymra dig inte Det ska inte hända."
Det fanns många profeter som bara sade det människor ville höra.
Jag har själv kämpat med det här.
Det är så lätt för en predikant att säga det människor vill höra.
Gud behöver män som säger det folk inte vill höra.
Det finns många profeter som förkunnar det folk vill höra.
Gud höll också Israels kungar ansvariga.
En annan grupp Hosea lyfter fram är de profithungriga.
De som profiterar på fastighetsaffärer.
De försöker dra nytta av de fattigas belägenhet.
Sådant sker i dag.
För en kristen är det ifrågasatt att verka inom -
finansmarknaden och flytta runt stora summor.
De fattiga förlorar varje gång.
När vi tjänar pengar, borde varor eller tjänster av värde utbytas -
så att båda drar nytta.
Tyvärr pågår det i dag ett spel där vissa vinner på andras bekostnad.
Man gör pengar, genom att göra pengar.
Samma skedde här. Hosea lyfter fram profitörerna.
Han säger: "Lidande väntar er. Ni ska möta tre speciella svärd."
Först, ofruktbarhet. Det ska ske missfall.
Kvinnor blir inte gravida eller de förlorar sina barn.
Det är ett hårt slag, men Gud kan göra så.
Också blodsutgjutelse, dödsfall och anfall förutsägs av Hosea.
Till sist säger han samma som Amos: folket ska förvisas ur sitt land.
Det är den allvarliga sidan av Hoseas budskap, men inte kärnan.
Kärnan är att Gud är trofast.
I Nya Testamentet i Timoteus-brevet står det -
att om vi förnekar honom, ska Han förneka oss -
men om vi är trolösa, förblir Han ändå trofast.
Det kunde vara direkt ur Hosea. Vi ska se på Guds medkänsla.
Det här är kärnan i Hoseas budskap. Amos nämner det på slutet.
Jag berörs djupt av dessa ord om Guds trofasthet.
Gud på engelska är "God". Jag har använt det som minnesregel.
Guds kärlek till dig kan inte låta dig slippa undan (let Off).
Han kan inte släppa dig (let Go) och inte svika dig (let Down).
Jag ska läsa några bibelverser om hur Gud straffar dem.
Gud står inte ut med deras bekännelser. Han säger: -
"Jag ska vara som ett lejon mot Efraim, ett ungt lejon mot Juda."
"Jag själv river dem, går min väg, släpar bort dem. Ingen kan rädda."
"Jag återvänder till min boning, tills de erkänner sin skuld" -
"och söker mitt ansikte. I nöden skall de vända sig till mig."
"Kom, låt oss vända om till Herren. Ty Han har rivit oss" -
"Han skall också hela oss. Han har slagit oss, Han skall förbinda."
"Han skall om två dagar på nytt göra oss levande," -
"ja, på tredje dagen skall Han låta oss stå upp" -
"så att vi får leva inför Hans ansikte."
Jag läste de med en sarkastisk ton, för så bör det läsas.
Det här är Guds tal om vad människor säger.
"Vad ska jag ta mig till med er, Efraim och Juda?"
"Er kärlek är som morgondis," -
"lik daggen som försvinner."
"Därför har jag utdelat mina hugg genom profeterna" -
"och dräpt dem genom orden från min mun."
"Ty jag har min glädje i kärlek och inte i offer" -
"och i kunskap om Gud mer än i brännoffer."
Kan ni känna Guds hjärta här? Kärleken som inte vill släppa dem.
Han måste straffa dem.
"När Israel var ung fick jag honom kär," -
"ur Egypten kallade jag min son."
"Ju mer de har blivit kallade," -
"desto mer drar de sig undan. Åt baalerna offrar de" -
"och åt avgudarna tänder de rökelse. Jag lärde Efraim att gå" -
"och tog dem upp i mina armar."
"Men de förstod inte att jag ville hela dem."
"Hur ska jag kunna överge dig, Efraim, lämna dig, Israel?"
"Mitt hjärta vänder sig i mig, all min barmhärtighet vaknar."
"Jag vill inte låta dig känna min vrede, inte ödelägga Efraim."
"Ty jag är Gud och inte en människa, helig är jag ibland er" -
"och med vrede vill jag ej komma."
Det här kan man inte läsa utan känslor! Den sista vädjan: -
"Vänd om, Israel till Herren, din Gud," -
"ty genom din missgärning har du kommit på fall."
"Tag med er ord och vänd åter till Herren."
"Säg till honom: 'Förlåt oss alla våra synder, ta nådigt emot oss.'"
En sådan bön längtar Han efter, inte axelryckningar inför synden.
Många ropar till Gud när de är i svårigheter -
men de ber Honom inte ta bort orsaken till problemen.
"Hos dig finner den faderlöse barmhärtighet."
"Jag vill hela dem från deras avfall," -
"jag vill älska dem av fri vilja."
"Efraim, vad har jag mer med avgudar att skaffa?"
"Jag ska bönhöra honom och ta mig an honom."
"Jag är som en grönskande cypress," -
"hos mig finner du din frukt."
Han avslutar med orden: -
"Den som är vis förstår detta," -
"den som är förståndig besinnar det."
"Ty Herrens vägar är rätta, och på dem vandrar de rättfärdiga" -
"men överträdarna kommer där på fall."
Detta är en av Guds starkaste vädjanden till människor -
som inte vill veta av Guds kärlek.
Till sist ska vi se på Amos och Hosea i dagens ljus.
En stor sak skiljer vår situation från den de talade till.
Vi behöver tänka igenom detta noga.
I Israel var församlingen och staten samma sak.
Vi kallar det teokrati.
Medborgarskap innebar medlemskap i församlingen och tvärtom.
Guds folk var detsamma som staten.
Det gällde inte längre i Nya Testamentet.
I Nya Testamentet är församling och stat åtskilda.
Jesus sade: "Ge åt kejsaren, det kejsaren tillhör," -
"och åt Gud, det Gud tillhör."
Kristna bor i dag i två riken.
Enligt mitt pass är jag medborgare i Storbritannien.
Jag är också medborgare i Guds rike. De är inte ett.
Därför bör vi vara noggranna när vi tillämpar profetior i GT -
på en världslig stat i dag.
Efter Konstantin den Store har Europa försökt -
kombinera kyrka och stat och skapa en kristen stat -
där Guds rike och människors rike går ut på ett.
Om en människa föds i England, föds hon in i en församling.
I England har vi haft en statskyrka i århundraden.
Den kan ändå försvinna inom en nära framtid.
I England debatterar man kyrkans och statens åtskiljande.
Kyrkan kan komma att skiljas från staten inom 10-20 år.
Det skulle innebära en återgång till läget i Nya Testamentet.
Amos och Hosea såg församling och stat som ett.
Vi kan inte tillämpa profetiorna som de gällde vår statsledning.
Det är viktigt att förstå. Jag tror mönstret är detta: -
Det som Gud talade till folken utanför Guds folk -
kan man ta som profetia till regeringen.
Vi kan ingripa i grymheter, brott mot mänskliga rättigheter -
och lagar som får rika att bli rikare och fattiga bli fattigare -
men kan inte vänta att regeringen gör människor kristna via lagen.
Gud har en högre standard för Sitt eget folk än för andra.
Gränsen är svår att dra.
Affärernas söndagsöppet är ett bra exempel.
Vi kan motsätta oss söndags- öppet på humanitära grunder -
men vi kan inte hänvisa till sabbatsbudet.
Vissa hänskjuter Amos varningar till statsministern.
När det här bandas är statsministern inte en troende.
Vi skulle verkligen behöva kristna ledare.
Vi kan inte förvänta lagar enligt kristen tro av världsliga ledare -
men vi kan vänta att de försvarar moralvärden som är lika för alla.
Dessa profetior ska alltså i första hand tillämpas i församlingen.
Som kristen är det lättare att peka finger åt världen: -
"Vilka onda människor ni är!"
Profetiska ord behövs mer inom församlingen i dag än utanför den.
Om församlingen var som den borde, skulle vårt land renas.
Tyvärr är församlingen i dag känd för att den -
försöker korrigera andras saker, fast den själv är i olag.
I profetiorna ser vi paralleller till vårt samhälle -
men domen börjar i Guds hus.
Vi behöver först få saker i ordning inom församlingen -
innan vi börjar tala till världen.
Det är löjligt att en man som inte själv lever enligt Bibeln lär ut den.
Världen ser igenom sådant och håller det för löjligt.
De ser ner på Guds människor som inte lever som de lär.
Profetior ska alltså först tillämpas på Guds folk.
Det egna huset ska först sättas i stånd.
Sedan kan vi säga till samhället: -
"Gud dömer er för er grymhet och hårdhet" -
mot människor som skapats till Guds avbild."
Graham Kendrick har en profetisk sång som jag gillar mycket.
Han skriver psalmer. Det är uppfriskande bland korta körer.
Hans mest profetiska psalm börjar: "O Herre, molnen samlas."
Det är en sång till Guds folk.
Den påminner om Amos som säger: -
"Tag bort ifrån mig dina sångers buller!"
"Ditt strängaspel vill jag inte höra."
"Låt rätten flöda fram som vatten" -
"och rättfärdigheten som en ständigt rinnande ström."
Det är för lätt att se på världen. Låt dem flöda i församlingen -
bland Guds folk. Där behöver vi börja.
Vi behöver profeter. Tack Gud för Amos och Hosea.
De for till ett främmande land för att predika sanningen.
De var orädda och kärleksfulla.
Översättning: Heaven TV7 Sverige