VANA TESTAMENT AVANEB
HOOSEA David Pawson
Kümme aastat pärast Aamose jutlusi Peetelis
tõusis esile prohvet, kellest sai Jumala viimane prohvet
Iisraeli kümnele põhjahõimule.
Jumala viimane sõnum, viimane hoiatus ja viimane üleskutse.
See sõnum vastandub täielikult prohvet Aamose sõnumile.
See on pigem tundeline kui süüdistav.
Pigem kutse tagasi enda juurde kui hoiatus.
Pigem hell kui karm. Pigem arm kui kohus.
See on Jumala viimane ja lõplik üleskutse,
enne kui kümme hõimu kaovad.
Üleskutsega seostub võtmesõna,
mis avab kogu prohveteeringu: heebreakeelne sõna "chesed".
Nagu šoti hääldus sõnas "loch".
Sellele sõnale pole täpset ingliskeelset vastet.
Meie käsutuses on algteksti asemel Piibli tõlge.
See seab teatud piirangud.
Pole võimalik leida täpset vastet sõnale "chesed" Vanas Testamendis
või sõnale "agape" Uues Testamendis.
Inglise keeles on väga keeruline
edastada neid erilisi ja väga kauneid sõnu.
Püüan mõtte teile edasi anda.
"Chesed" seostub peamiselt lepinguga.
Seda kasutatakse vaid liidus olevate poolte vahel.
Levinuim liit on abielu, kuid on ka teisi liidusuhteid,
kus valitseb kahepoolne lepe.
Selle sõnaga seostub pühendumine.
See tähistab armastust, kuid samuti suurel määral lojaalsust.
Tõeline armastus ei saa olla tõeline ilma lojaalsuseta.
Teised Vanas Testamendis kasutatud sünonüümid
on "headus" ja isegi "truudus".
"Truudust" on kasutatud 60 korda meie ingliskeelses Piiblis.
Sõna "headust" aga kümmekond korda.
See tähendab meeletut armastust, hääbumatut pühendumist.
Selline pühendumine tähendab tingimusteta armastust.
Vanas inglise keeles on sõna, mida enam ei kasutata,
aga mille sugemed on säilinud sõnas "kihluma",
mis seostub kohustusega.
Samuti lojaalsusega.
Tähelepanuväärne, et see sõna on hääbunud,
sest ka taoline lojaalsus on hääbunud.
Tänapäeval ei seostata lojaalsusega enam armastust.
Armastus on vaid hetkenauding, mille võib kergesti kõrvale heita.
See pole "chesed", lepinguarmastus.
Vastandsõnaks on "truudusetus".
Kiriklikul laulatusel öeldakse:
"Hoia end ainult oma kaasa jaoks, kuni surmani."
Just selline on "chesed".
Nii heas kui halvas nii rikkuses kui vaesuses.
Miski ei mõjuta pühendumist.
Jumala ja Iisraeli vaheline suhe on armastusleping.
"Chesed-lepingust'' hoitakse kinni.
Põhja-Inglismaal oli mees, kelle naine lahkus varsti pärast pulmi.
Naine elas üsna patust elu ning lõpuks haigestus.
Üks sõber küsis mehelt,
miks ta ei lahuta oma naisest, kui too põrmugi abikaasast ei huvitu.
Mees vastas: "Ära kunagi räägi mu naisest sel viisil.
Armastan teda viimse hingetõmbeni."
Kui naine oli suremas patuelust üleskorjatud haigusesse,
olid mehe palvekäed naise üle, kui ta tema eest hoolitses.
Selline on "chesed".
Selline on Jumala armastus.
Sellest pidigi Hoosea rääkima rahvale,
kes ei hoolinud Jumala armastusest põrmugi.
Iisraeli poolt pidi leping kaasama ustavuse Jumala käskudele.
Kuulekus oli lepingu osa.
Jumala osa oli nende eest hoolitseda, neid kaitsta ja täita nende vajadused.
Rahvas pidi Jumalale kuuletuma.
Jumal ootas rõõmsat ja innukat kuulekust,
tahtmist elada Tema korralduste järgi,
kuid seda Ta ei leidnud.
Tänapäeval on olemas grupp juute, kes rõõmustavad Jumala seadusest.
Need juudid on kõige õnnelikumad, keda tean.
Neid nimetatakse "chasidim", mis tuleb sõnast "chesed".
Nad rõõmustavad Jumala seadusest ja neile on kuuletumine suur õnn.
Kuuletumine mitte kohusetundest vaid rõõmu pärast.
Piibli pikim koht, Psalm 119, räägib tervenisti neist,
kes rõõmustavad Jumala seadusest ja selle olemasolust.
Milline suhtumine!
Hoosea sõnumi valupunkt on igati lihtne.
Issand küsib: "Mis on juhtunud meie abieluga?"
"Minu poolt on endiselt chesed, aga teie poolt enam mitte.
Mis on läinud valesti?"
Lihtne sõnum, mis tõuseb esile vastamata armastusest.
Valusaim kogemus maailmas on kui armastus ei leia vastuarmastust.
Tahe armastada ja aidata, kuid seda ei võeta vastu.
Võib-olla mõned on siin kogenud valu
vastuseta jäänud armastusest.
Kuidas suutis Hoosea nii hästi mõista Jumala tundeid?
Jumal õpetas teda läbi raskete elukogemuste.
Tihti valmistas Jumal prohveteid ette läbi abielu,
andes neile isikliku kogemuse Jumala tunnete kohta.
Näiteks Jeremijal käskis Jumal mitte abielluda,
jääda poissmeheks, sest tema sõnum oli Iisraelile,
et ka Jumalgi on ''poissmees'', kuna Tal pole enam naist.
Jeremija pidi õppima üksinduse kaudu, ilma naiseta,
mis tunne oli Jumalal Iisraelita.
See oli Jeremija sõnum.
Või näiteks Hesekiel.
Hesekielile ütles Jumal,
et tema naine sureb, kuid ta ei tohi nutta.
Selle kogemuse kaudu
pidi Hesekiel rääkima Iisraelile, et ka Jumal on oma naise kaotanud.
Kuid Hoosea sai Jumalalt kõige veidramad juhised abieluks.
Rääkisime sellest Ülemlauluga seoses.
See on kirjas 1.-3. peatükis, mis on autobiograafilised.
Hooseast on mitmeid tõlgendusi, millel on huvitavad pealkirjad.
Mul endal on kodus kaks raamatut.
Üks on "Prohvet ja prostituut",
teine "Armastus nende suhtes, kes seda ei vääri".
Mõlemad viitavad selgelt selle mehega juhtunule.
Taaskord väitlevad uurijaid, kas tegemist ikka on faktidega.
Kas sündmuste järjekord ikka on õige või on 3. ja 1. ptk vahetuses?
Kas Hoosea ikka teadis sündmuste kulgu ette?
Kõige selle üle käib vaidlus, millesse on lihtne takerduda
ja mis minu meelest on puhas spekulatsioon.
Käsitlegem seda kui lihtsat ja selget tähendust.
Hoosea abiellus prostituudiga ning neil oli kolm last.
Vähemalt üks neist polnud Hoosea oma.
Naine sukeldus tagasi bordelli.
Mees otsis ta üles, tõi koju,
ja hoidis temast seejärel kui naisest eemale,
et teda distsiplineerida.
Seejärel alustas ta suhtest otsast peale kui armastav mees.
Sellised on faktid.
Kolme lapse nimed olid igati tähelepanuväärsed.
Esimese nimi oli Jisreel, mis tähendab "Jumal külvab".
Suurimaks probleemiks selle lapse juures oli distsipliin.
Ta oli väga mässumeelne poiss, keda pidi tihtilugu ohjeldama.
Teine laps oli tüdruk nimega Lo-Ruhama.
See tähendab "ei ole halastust". Ta oli eemaletõugatud laps.
Ta ei saanud tunda ema armastust.
Kolmanda lapse nimi oli Lo-Ammi, mis tähendab "ei ole minu rahvas".
Hoosea polnud selle lapse isa. Naisel oli siis juba teine mees.
Seda last ei tunnistatud omaks.
Need kolm sõna - distsipliin, ilmajäetud, eemaletõugatud -
näitavad kokkuvõtvalt, kuidas Jumal oma rahvaga toimis.
Laste nimed olid väga olulised.
Ma pole kuulnud, et ükski kristlasest vanem
oleks neid nimesid oma lastele neid pannud.
Veel vähem Jesaja raamatust, näiteks Maaher-Saalal Haas-Bas.
Piiblist pannakse meeleldi nimesid, aga siiski mitte neid.
Lastest räägib 1. peatükk.
2. peatükk räägib naisest ning sealt leiame kolm huvitavat seika.
Ta enda lapsed noomisid teda halbade tegude pärast.
"Ema, sa ei tohiks nii teha!"
Isegi lapsed said aru, mis valesti oli.
Ta sai karistada oma tegude mõõtu mööda,
kuid hiljem siiski taastus.
Niisiis - süüdistus, karistus ja taastamine.
3. peatükk keskendub mehele.
Tema kohta on kirjas kolm asja.
Esiteks - ta oli oma naisele ustav.
Kui naine talle ustav polnud, siis püsis mees ikka truu.
Mees läks naist otsima, kui too oma pere maha jättis.
Teiseks - ta oli naise suhtes väga kindlameelne.
Mingil ajaperioodil ei kohelnud ta naist abikaasana.
Tõi ta küll koju, aga ei jaganud temaga voodit.
See tähistas distsipliiniaega sundpaguluses,
millest Jumal juudid läbi viis, enne kui nad uuesti taastas.
Kolmandaks - naine tundis elutervet hirmu mehe ees.
Ta kartis oma meest.
See polnud foobia ega kabuhirm, vaid eluterve hirm.
See tõi tagasi tema ellu austuse ja lojaalsuse.
Kogu see lugu on kirjas peatükkides 1-3.
Alates 4. peatükist tuleb esile sõnum.
Jumal ütleb: "Nüüd, Hoosea, on sul sõnum olemas.
Nüüd oled valmis minema
ja ütlema Iisraelile, millised on minu tunded tema vastu."
Nii saamegi teha Hoosea sõnumist kokkuvõtte.
See ehitub üles eri jutlustest ja prohveteeringutest.
Seda pole lihtne analüüsida,
kuid siiski on see võimalik koondada eri alapealkirjade alla,
mis moodustavad struktuuri ja aitavad loetut mõista.
Kõik koondub kahte alajaotusse: inimlik truudusetus ja jumalik truudus.
Kontrast "chesed" ja inimloomuse vahel
ning see moodustabki kogu sõnumi temaatika.
Jumala vastuolu Iisraeliga on siin.
Tema kaastunne nende vastu tuleb esile siin.
Neid kahte sõna kasutab Hoosea:
Jumala vastuolu Iisraeliga, kuid samas ka kaastunne rahva vastu.
Jumala probleemiks on see, mida teha rahvaga,
keda Ta armastab, aga kes on truudusetu.
Raske probleem.
Taaskord segunevad siinkohal jumalik kohus ja arm.
Põhirõhk on siin alumises osas, aga vaatame esmalt ülaltpoolt.
See tähistab detailsust mitte prohveteeringute hulka.
Esmalt keskendub Hoosea seitsmele patule, milles oli rahvas süüdi.
Neid võib nimetada "Iisraeli seitsmeks surmapatuks"
ja see ühtlasi näitab Jumala detailset teavet juhtunu kohta.
1) Truudusetus.
Inimesed olid abieludes kaotanud oma truuduse
ning selle tulemusena ka suhtumises Jumalasse.
Nad olid ühtlasi süüdi hooramises, järgides teisi jumalaid.
Just nagu Hoosea naine läks kaasa teiste meestega.
2) Sõltumatus.
Jumala väljavalitud valitsus asus Jeruusalemmas,
kuid Iisrael oli kehtestanud endale eraldi kuningliku sugupuu
ja asutanud endale sõltumatu kuningriigi.
Patu tuumaks oli:
"Me ei taha, et Sa meid valitsed! Kehtestame oma kuningriigi."
Nad mässasid lõunas Jumala valitud kuninga vastu.
Sõltumatus oli suur patt.
3) Intriigid.
Oli valesid, pettust.
inimesed sõlmisid kokkuleppeid väljaspool Jumala rahvast,
minnes sama ikke alla uskmatutega.
Oli mitmeid salaliite,
inimesed rääkisid ja tegutsesid üksteise selja taga
ning sepitsesid salatehinguid.
4) Ebajumalakummardamine.
Samaaria kuldvasikas tõuseb Hoosea prohveteeringutes esile.
Pull oli viljakuse sümbol ja on seda seniajani.
5) Teadmatus.
Nad oleksid pidanud teadma Jumala kohta,
aga nad ei teadnud.
Piibel ei huvitanud neid põrmugi.
Nad ei tahtnud midagi teada Jumala kohta.
Seesama toimub ka meie maal.
Kristlus on meil levinud ligi 2000 aastat,
kuid inimesed ei taha midagi teada.
Kui teles algab mõni usuteemaline saade,
siis suletakse tuhanded telerid.
Toimub lausa võitlus, hoidmaks usuasju telest eemal.
Tihti tehakse seda usuteema halvustamise abil.
Muide, pühapäeva hommikuti on teles üks huvitav saade.
Mõni teist on seda võib-olla näinud.
Seal räägitakse rahvale Piiblist igati arusaadaval moel,
kuid paraku teeb seda inimene, kes rikub Jumala seadusi.
Ta elab naisega, kellega pole abielus.
Samas kõneleb ta rahvale Piiblist.
Me elame sellises segipaisatud maailmas!
Mees, kes elab abielurikkumises ehk Jumala silmis hooruses,
valitakse edastama Jumala Sõna inimestele.
Üsna sarnane olukord kui tookord.
6) Moraalitus.
Joomarlus, seksuaalne lodevus, vägivald -
need kolm asja tõi Hoosea esile.
See muutis omakorda ohtlikuks õhtuti tänaval liikumise.
7) Tänamatus.
"Ma päästsin teid, aga teie olete nii tänamatud!
Teil pole raasugi tänumeelt!"
Väga meeldejäävate piltide abil
kirjeldas Hoosea rahvale, et nad on kui segutaigen.
Kui segada jahu oliiviõliga, siis sobib see küpsetamiseks,
aga kui taigen lihtsalt seisma jätta, see rääsub.
Hoosea ütleb: "Just sellised te oletegi!"
Ta ütleb ka:
"Te olete kui kuumutatud ahi, teie himud on otsekui kuum ahi!"
"Te olete kui kook, külg ülespoole,
mis ühelt poolt kõrbeb ära ja teiselt poolt jääb tooreks."
Tol ajal oli tavaks kooke kahelt poolt küpsetada.
Ta ütleb: "Te olete kui rabelev tuvi, kes on võrku kinni jäänud."
Värvikad kujundid.
Seejärel süüdistab ta olukorra eest vastutavat nelja inimgruppi.
Preestrid kannavad vastutust. Nemad peaksid tundma Jumalat.
Aga nad ei tunne.
Nemad peaksid rääkima rahvale Jumalast.
Samuti prohvetid.
Iisraelis oli neid tol ajal palju, kuid nad kõik olid valeprohvetid,
kes õhutasid rahvast mitte muretsema, sest Jumal ei teeks hirmsaid asju.
See meeldis rahvale.
Valeprohvet hüüab "rahu! rahu!", kuigi rahu tegelikult pole.
"Ärge muretsege! Midagi sellist ei juhtu!"
Palju valeprohveteid väidavad end rääkivat Jumala nimel,
kuid samas räägivad inimeste kõrvadele meeldivat juttu.
Olen kursis, sest olen sel teemal mitmeid võitlusi maha pidanud.
Pidevalt tuleb valvel olla.
Jutlustajal on väga lihtne rääkida, mida rahvas kuulda tahab.
Meeldiv on ju kuulda oma jutluse kohta kiitvat hinnangut.
Kuid Jumal vajab neid,
kes räägivad asju, mida rahvas kuulda ei taha.
Kuid sellel on kõrge hind eelkõige prohveti jaoks.
Edasi - printsid.
Kehtestatud kuninglik sugupuu oli samuti vastutav.
Inimgrupp, kellele Hoosea eriliselt kohut mõistab, on spekulandid.
Need, kes kinnisvaraga sahkerdavad, üritades rikastuda vaesemate arvelt.
Nii on see ka tänapäeval.
On vägagi küsitav,
kui kristlane spekuleerib rahadega, hangeldades turgudel miljonitega.
Iga kord kaotavad just vaesed,
sest see toimub kolmanda maailma riikide arvelt.
Teisisõnu, kui teenime raha,
peaks kaasnema vastavalt õiglane kaupade või teenuste vahetus.
Nii et mõlemad pooled saaksid kasu.
Kuid tihti toimus rikastumine teiste arvelt.
Teine pool ei saanud midagi vastu.
Ainus eesmärk oli raha teha.
Hoosea toob need inimesed esile kui ühiskonna korrumpeerijad.
Ta ütleb: "Kannatus ootab teid kolme erineva mõõga läbi."
Esmalt viljatus. Saab olema nurisünnitusi.
Naised ei jää lapseootele või kaotavad oma lapse.
Väga karm, aga Jumal võib nii teha.
Järgmiseks - veri hakkab voolama.
Surm, rünnakud.
Lõpuks, nagu ütles ka Aamos, toimub maalt pagendamine.
Selline on Hoosea sõnumi karm osa, kuid see pole siiski peamine.
Põhirõhk on sellel, et Jumal on jätkuvalt truu.
Timoteuse kirjas räägitakse meie suhte kohta Jeesusega,
et kui Temast lahti ütleme, peab Ta ka meist lahti ütlema.
Kui meie pole Talle ustavad, jääb Tema ometi ustavaks.
Sama mõte on Hooseas. Vaatame nüüd viimast osa.
Siin on hea uudis: Tema kaastunne rahva vastu.
Teisiti kui Aamoses, v.a päris viimased read,
on selles kogu Hoosea sõnumi tuum.
Mind puudutavad need peatükid Jumala ustavusest väga sügavalt.
Kasutan kolme tähte:
GOD (ing.k Jumal), kuid erinevas järjestuses.
Kasutan neid Hooseaga samas järjestuses.
Jumala armastus sinu vastu ei saa lasta sinust lahti.
Ega sind maha jätta.
Loen teile ette mõned salmid.
Esmalt sellest, kuidas Jumal rahvast karistab.
Jumal ei talu meeleparandusega mängimist.
Ta ütleb:
"Rebin Efraimi ja Juuda otsekui lõvi rebib oma saaki.
Ma viin nad minema ega lase neil pääseda.
Hülgan nad ja püsin eemal, kuni nad tunnistavad oma süüd
ja pöörduvad taas mu poole abi saama.
Niipea kui häda on käes, siis ütlevad nad taas:
"Tulge, pöördugem Issanda poole,
sest Tema on meid murdnud ja Tema parandab meid.
Tema on meid löönud ja Tema seob meie haavad.
Paar päeva, kõige rohkem kolm,
ja Ta tõstab meid jalule, et elada Tema headuses.
Et võiksime tunda Issandat!
Pürgigem edasi Tema tundmises ja Ta vastab meile
sama kindlalt kui tuleb koidupuna või varajane kevadvihm."
Lugesin seda sarkastilises toonis, sest nii peabki seda lugema.
Need on Jumala sõnad inimeste ütlemiste kohta.
"Oh Efraim ja Juuda! Mis ma küll teiega peale hakkan?
Sinu armastus hääbub kui hommikune udu ja kaob kui kaste.
Olen saatnud oma prohvetid sind hoiatama hävingu eest.
Olen rookinud teid
oma suu sõnadega ja ähvardanud surmaga.
Ma ei taha teie ohvreid! Tahan teie armastust.
Ma ei taha teie ohvriande! Tahan, et te tunneksite mind."
Kas tajute Jumala südant nendes sõnades?
See on armastus,
mis ei lase neist lahti, vaid peab neid karistama.
Kuulake edasi: "Kui Iisrael oli laps,
armastasin teda kui poega ja tõin ta välja Egiptusest.
Aga mida rohkem teda kutsusin, seda rohkem ta mässas,
ohverdades Baalile ja suitsutades Astartele.
Ma kasvatasin teda vastsündinust peale.
Mina õpetasin ta käima.
Hoidsin teda oma süles.
Aga ta ei tea ega isegi huvitu sellest, et mina kasvatasin teda.
Kuidas võiksin sinust loobuda, mu Efraim, või lasta sul minna?
Mu süda kisendab mu sees! Kuidas tahaksin sind aidata!
Ei! Ma ei karista sind nii,
nagu mu viha mind õhutab, sest olen Jumal, mitte inimene!
Olen püha, kes teie keskel elab ja ma pole tulnud hävitama."
Kas tajute neid sõnu?
Võimatu on seda ilma emotsioonita lugeda.
Lõpuks Jumala viimane üleskutse:
"Oh Iisrael, pöördu tagasi
Issanda oma Jumala juurde, sest su patud on su lömastanud.
Too oma palve, tule mu juurde ja ütle:
"Oo, Issand, võta ära me patud!"
Sellist palvet ootas Jumal,
aga mitte stiilis: "küllap Ta meid sellest päästab".
Vaid "Issand, võta ära meie patud!"
Paljud hüüavad Jumalat appi, kui satuvad probleemidesse,
aga nad ei palu, et Ta kõrvaldaks probleemide põhjused.
"Ole meile armuline!
Vaid Sinus, oo Issand, leiavad orvud armu."
"Siis tervendan teid ebajumalateenistusest ja truudusetusest.
Mu armastus ei tunne piire!
Oh Efraim! Püsi eemal ebajumalaist!
Mina olen elav ja vägev! Mina hoolitsen su eest ja hoolin sinust.
Olen kui igihaljas puu, mis annab sulle vilja läbi aasta.
Mu arm ei lõpe iial."
Lõpuks ütleb Ta: "Kes on tark, mõistab neid asju.
Kes on arukas, kuulgu.
Issanda teed on tõesed ja õiged ning õndsad käivad neil teedel,
aga patused komistavad."
See on üks võimsamaid üleskutseid inimestele Piiblis,
keda Jumala armastus põrmugi ei huvita.
Lõpuks vaatame loo kaasaegset poolt.
Kuidas sobitada Aamost ja Hooseat tänapäeva?
Meie ja tolleaegse olukorra vahel
on üks suur erinevus, mida peab hoolega tähele panema.
Iisraelis olid kogudus ja riik omavahel täielikult seotud.
Seda nimetatakse "teokraatiaks".
Sündida riigi kodanikuks
tähendas sündida kiriku liikmeks ja vastupidi.
Jumala rahvas oli sama mis riik ise.
Uues Testamendis pole see enam nii.
Siis olid riik ja kogudus juba eraldi.
Sellele viitavad Jeesuse sõnad:
"Andke keisrile see, mis keisrile kuulub
ja Jumalale see, mis Jumalale kuulub."
Seega meie elame nüüd kahes kuningriigis korraga.
Oma passi järgi olen Suurbritannia kodanik,
kuid samas olen ka Jumala kuningriigi kodanik.
Need on kaks eri asja.
Seetõttu peame olema ettevaatlikud,
sobitades VT prohveteeringuid tänapäeva sekulaarsele riigikorraldusele.
Kannatame keiser Konstantinuse kehtestatud komplikatsioonide all:
Euroopa on pürginud ühendama kirikut ja riiki,
püüdes nii luua kristlikku riiki,
kus Jumala kuningriik ja inimeste kuningriik
on üks ja seesama asi.
Teisisõnu, sündides Inglismaal, sünniksid ühtlasi kiriku liikmeks.
Meie kristlus on aastasadu vana.
Lähitulevikus see ilmselt hääbub.
Pikim ingliskeelne sõna on tagasi: antidisestablishmentarianism.
Ilmselt saame näha
riigi ja kiriku eraldumist lähima 10-20 aasta pärast.
Siis oleme tagasi Uue Testamendi kontekstis.
Aga neid prohveteeringuid,
mida Aamos ja Hoosea suunasid kogudusele ja riigile üheskoos,
ei saa me lihtsalt paisata oma valitsuse peale.
Oluline on seda mõista.
Arvan mustri olevat selline,
et mida Jumal räägib prohvetite kaudu teistele rahvastele,
võib kasutada sõnumina valitsusele: ebainimlikkus, inimõiguste eiramine,
seadused, mis teevad rikkad rikkamaks ja vaesed vaesemaks.
On mitmeid asju, mida saame vastavalt kohaldada.
Kuid me ei saa eeldada,
et valitsus muudaks inimesi kristlasteks seaduse kaudu.
Jumalal on oma rahvale kõrgemad standardid kui teistele.
Piir on siin õhuke.
Arvan, et klassikaline näide on pühapäevane äritegevus.
Võime õhutada pidama pühapäeva erilisena
humanitaarsel põhimõttel, aga mitte sabati põhimõttel.
Saate aru?
Paraku on nii mõnigi liiga innukas,
heites Aamose hoiatused John Majori õlule.
Siin tuleb olla ettevaatlik. Pealegi pole ta usklik.
Praegu on meil kristlikest liidritest suur puudus.
Me ei saa eeldada liidritelt kristlikke standardeid.
Kuid on olemas moraalistandardid,
mis on teada südametunnistusele ja neid võime eeldada küll.
Seega need prohveteeringud kohalduvad eelkõige kogudusele.
Just sel viisil peaks neid sõnumeid käsitlema.
Paraku on palju lihtsam näidata sõrmega maailma peale, öeldes:
"Millised halvad inimesed te olete!"
Seda on väga mugav teha.
Kuid prohvetlikku sõna
on tänapäeval vaja ennekõike koguduse sees,
mitte sellest väljaspool.
Kui kogudus oleks selline, nagu peab, puhastuks kogu rahvas.
Paraku teatakse meid üha enam kui kogudust,
mis on seest sassis,
aga üritab sellegipoolest väljaspool asju paika panna.
Olgem prohveteid lugedes ettevaatlikud.
Näeme seal peegeldusi oma ühiskonnast,
kuid kohus algab Jumala kojast.
Asjad tuleb korda seada
esmalt seestpoolt, enne kui hakata maailma korrastama.
Naeruväärne, kui mees, kes ise ei ela Piibli kohaselt,
õhutab maailma Piiblit lugema.
Maailm näeb siin silmakirjalikkust.
Inimesed näevad sellest läbi ja ütlevad: "Naeruväärne!"
Nad halvustavad Jumala inimesi, kes ei tee oma sõnade kohaselt.
Seepärast kohaldagem prohvetite sõnu esmalt Jumala rahvale,
seades kõigepealt oma maja korda.
Alles siis on meil võimalik öelda ühiskonnale:
"Jumal karistab teid ebainimlikkuse
ja kõva südame pärast inimolendite vastu,
kes on loodud Tema näo järgi."
Minu meelest on parim prohvetlik laul Graham Kendriksil.
Tänu Jumalale tänapäeva laulukirjutajate eest.
Laulukirjutajaid on palju, aga tema kirjutab sisukaid hümne.
Tema parim prohvetlik hümn algab nii:
"Oo Issand, pilved kogunevad."
Teate seda laulu? See kõlab Jumala rahvale.
See meenutab mulle Aamose sõnu:
"Minge ära oma lauludega, ma ei kuule teie muusikat.
Aga las õiglus voolab kui jõgi ja õigsus kui katkematu oja."
Nii lihtne on kõike maailmale näkku visata,
kuid las õiglus ja õigsus voolavad jõena koguduse sees,
Jumala rahva hulgast peab see ikkagi algama.
Me vajame prohveteid.
Tänu Jumalale Aamose ja Hoosea eest,
kes läksid võõrale maale, mis neid vastu ei võtnud
ja jutlustasid seal tõde, kartmatult ja armastusega. Aamen.
Tõlge: Mairi Sepp