VANHA TESTAMENTTI AVAUTUU
JOONA
Tutkimme jo yhtä Vanhan testamentin lakikirjaa -
ja toista historiankirjojen joukosta kirjastosta, jota kutsutaan Raamatuksi.
Olemme myös tutkineet viisaus- kirjallisuutta, kuten Saarnaajan kirjaa.
Kahdella seuraavalla kerralla tutkimme kirjaston profetiakirjoja.
Aloitamme hellävaraisesti Joonan ja Naahumin kirjoista.
Niiden jälkeen tutkimme Aamosta ja Hooseaa.
Sitten tartumme isoihin profeettoihin Jesajaan ja Hesekieliin.
Mitä on profetia?
Ensinnäkin profeetat olivat tavallisia miehiä ja naisia.
Profetian lahja kuuluu molemmille sukupuolille.
Profeetat olivat tavallisia ihmisiä, joilla oli epätavallinen tehtävä.
He puhuivat Jumalan puolesta. Sitä ennen on kuultava Jumalaa.
Sanoma pitää vastaanottaa, ennen kuin sen voi välittää.
Jumala puhui heille sanoin ja kuvin.
Sanat tulivat raskaiksi ja alkoivat tuntua taakalta.
Sisimpään tulee raskas taakka, joka kevenee vasta, -
kun sen päästää ulos, jakaa toiselle ja luovuttaa taakan hänelle.
Jumalan sana painaa profeettaa, kunnes hän saa purettua sanoman.
Sanoma voi tulla sanoina tai kuvina.
Kuva voi tulla hereillä ollessa näkynä ja nukkuessa unena.
Jumala ilmoittaa sanaansa monilla tavoilla.
Kaavio kuvaa eri tapoja.
Jumala voi puhua ensin ruumiille kuuluvalla äänellä korvaan.
Jumala voi liikuttaa ilmaa niin, -
että se muodostuu ääniaalloiksi ja korvinkuultaviksi sanoiksi.
Se oli harvinaista, mutta yleensä ihmiset pitivät sitä ukkosen jylynä.
Jumala sanoi Jeesukselle kasteella: "Olet rakas Poikani."
Hän puhui ruumiille.
Jumala voi laittaa sanat mieleen. Niitä ei kuulla korvin.
Jumala voi laskea henkeen sanoja, joita mieli ei ymmärrä.
Kielillä puhuessamme Jumala laittaa hengen kautta suuhumme sanoja, -
joita mieli ei ymmärrä.
Jumala voi puhua hengelle, mielelle tai ruumiille.
Ne voidaan siirtää ruumiista tai hengestä mieleen, -
mutta niiden on tultava ulos suusta.
Jumala voi puhua ruumiille ja suulle ja ohittaa hengen ja mielen.
Hän teki sen kerran Bileamin aasille. Hän puhui aasin ruumiilla ja suulla.
Taatusti aasin mieli ja henki eivät olleet mukana asiassa.
Jumala voi puhua suulle ruumiin, mielen tai hengen kautta.
Hän voi puhua hengen ja ruumiin kautta mieleen ja siitä suulle.
Tapoja on monia. Sanoman on tultava ulos suusta.
Näin ihmiset ottivat vastaan Jumalan sanan ja jakoivat sen.
Sanomia oli karkeasti jaoteltuna kaksi:
haasteellinen sanoma, kun kansa teki väärin, -
ja lohdutuksen sanoma, kun kansa teki oikein.
Israelin kansa teki enimmäkseen väärin, joten Jumala haastoi sitä.
Jesajan alkupuoli on haastavaa ja loppupuoli lohduttavaa.
Profetioista voi päätellä, miten kansa toimi.
Kun se teki väärin, sitä haastettiin. Kun se toimi oikein, sitä lohdutettiin.
Väärä profeetta pelkästään lohduttaa.
Oikea profeetta puhuu molempia tilanteen mukaan.
Väärä profeetta puhuu vain sitä, mitä ihmiset haluavat kuulla.
Oikea profeetta useammin haastaa, -
koska kun asiat sujuvat hyvin, Jumala ei paljoa puhu.
Kun tekee työn hyvin, pomo ei juuri suutaan avaa.
Hän puhuu vain, kun joku on toheloinut.
Jumala puhui useammin, kun kansa teki väärin.
Alettiin ajatella, että profeetat vain arvostelevat ja ennustavat tuhoa.
Jeremiasta tuli kouluesimerkki tuomiopäivän pasuunasta.
Jeremia kylläkin myös lohduttaa:
"Minulla on teitä kohtaan rauhan eikä turmion ajatukset."
Hän puhui yleensä kovia sanoja, koska kansa teki väärin.
Tässä oli hieman taustatietoa profeetoista.
Nyt tarkastelemme Joonan ja Naahumin kirjoja.
Tutkitaan ensin hieman historiaa.
Älkää kopioiko taulua. Se ei maksa vaivaa.
Tutkitaan ensiksi maantiedettä.
Miksi olen niputtanut Joonan ja Naahumin yhteen?
He tulivat samasta paikasta ja menivät samaan paikkaan.
Lisäksi heillä oli samanlainen sanoma.
Joona syntyi Nasaretin lähellä.
Jeesus kuuli hänestä varmasti pikkupoikana.
Jeesus vertasi itseään profeetoista ainoastaan Joonaan.
He olivat kotoisin samasta kylästä.
Naahum tuli pienen matkan päästä Kapernaumista.
"Kaper" tarkoittaa: "kylä". Kaper Nahum.
Ette ole varmaan tulleet ajatelleeksi.
Arabiaksi "kylä" on "kufa". Se juontuu "kaperista".
Kaper Nahum tarkoittaa: "Naahumin kylä".
Se oli Jeesuksen tukikohta Genesaretinjärven alueella.
Molemmat tulivat pohjoisesta, joka oli Israelin kansainvälinen alue.
Etelän vuoristo oli kansallismielistä aluetta.
Pohjoinen oli kansainvälistä aluetta. Sitä kutsuttiin Kansojen Galileaksi.
Maailman valtatiet ristesivät siellä.
Tie Euroopasta kulki rantaa pitkin Galileaan ja sieltä Arabiaan.
Tie Afrikasta tuli rantaa pitkin Egyptistä Galieaan -
ja edelleen Damaskoon sekä Intiaa ja Kiinaa kohti.
Aasiasta Afrikkaan ja Euroopasta Arabiaan matkustavat -
kulkivat tämän risteyksen kautta.
Risteyksessä oli kukkula, Megiddo. Hepreaksi se on Harmageddon.
Olette varmasti kuulleet siitä. Siellä käydään historian viimeiset taistelut.
Nasaret sijaitsee kukkulalla teiden risteyskohtaa vastapäätä.
Poikasena Jeesus näki varmasti ihmisten tulevan ja menevän.
Se oli kuin lentokentän odotushalli, jossa näkyi eri kansallisuuksia.
Galilea oli kansainvälistä aluetta.
Juudea oli kansallismielistä ja eristäytynyttä syrjäseutua.
Jeesus oli suosittu kansainvälisellä alueella -
mutta epäsuosittu kansallismielisellä alueella, jossa Hänet ristiinnaulittiin.
Joona ja Naahum tulivat pohjoisesta. He olivat hyvin kansainvälisiä.
Molemmat menivät samaan paikkaan, -
joka oli Assyria.
Tässä on Arabian autiomaa.
Lähi-idän hedelmälliset alueet -
ovat Eufratin, Tigriksen, Niilin ja Jordanin jokilaaksot.
Aluetta kutsutaan hedelmälliseksi puolikuuksi.
Jokaisen matkaajan oli kuljettava Luvatun maan kautta.
Kapea käytävä autiomaan ja meren välissä oli kohtauspaikka.
Suurimmat uhkatekijät olivat lännen ja idän suurvallat.
Pyhä maa oli puristuneena kahden mahtivallan välissä.
Egypti yritti valloittaa Mesopotamian ja Mesopotamia Egyptin.
Niiden oli kuljettava risteyksen läpi.
Israel asui risteyksessä. Kävi niin, että se tuli muiden yliajamaksi.
Tutkimme nyt mahtia, joka nousi pohjoisessa nykyisen Irakin alueella.
Se oli Saddam Husseinin aluetta, jota muinoin kutsuttiin Assyriaksi.
Sen pääkaupunki oli Niinive. Sinne oli pitkä matka Pyhästä maasta.
Sotaretkellä Egyptiin he tulivat pohjoisesta Pyhään maahan.
Vaikka Assyria oli idässä ja Egypti lännessä, -
Pyhän maan kannalta ne olivat pohjoinen ja eteläinen kansa.
Uhkat tulivat pohjoisesta ja etelästä. Pyhä maa sijaitsi kapealla käytävällä.
Miksi Joona ja Naahum menivät Niiniveen?
Heidän vierailujensa välillä oli 250 vuotta. Vai olikohan se 150 vuotta?
Tarkistetaan se kohta. Siirrytään tutkimaan historiaa.
Joona haastoi Assyriaa ensin. Naahum tuli hänen jälkeensä.
Vuosien 770 ja 620 välillä kului 150 vuotta. 150 vuoden välein.
Molemmat menivät sinne Assyrian kansan pahuuden tähden.
Assyrian valtakunta kesti noin 750 vuotta.
Se levisi ja kasvoi. Se jopa valloitti Egyptin.
Se laajeni pitkin hedelmällistä puolikuuta aina Thebaan saakka.
Olette varmasti kuulleet sen kuninkaista.
Profeetta Jesajan kirjassa puhutaan Sanheribistä.
Valtio sai alkunsa noin 1354 eKr. pikkukansasta, joka hiljalleen kasvoi.
Se oli hyvin julmaa kansaa.
He lukeutuvat historian julmimpiin kansoihin.
Heillä oli tapana seivästää vihollinen.
He iskivät teräväkärkisen puukeihään maahan -
ja nostivat ihmisen sen päälle, niin että keihäs lävisti ihmisen.
Ihminen jätettiin kuolemaan keihäs sisuksissaan.
He hallitsivat pelolla.
Assyrialaisia pelättiin. Se oli verinen kansa.
Naahum sanoi Niinivestä: "Voi verivelkojen kaupunkia."
He olivat verenhimoisia, julmia ja hirmuisia.
Assyrian uhkaama kansa pelkäsi kuollakseen sitä, mitä tapahtuisi.
Tämä taustasta. Profeettojen välissä kului paljon aikaa.
Myös Sefanja puhui Assyriasta. Lopulta tuli Naahum ja sanoi:
"Teidän tarunne on loppu." Niinive tuhoutui 612 eKr.
Koko Assyrian valtakunta katosi 5 vuotta myöhemmin, 607 eKr, -
heti Naahumin jälkeen, mutta ei vielä Joonan jälkeen.
Se oli Joonalle ongelma.
Tutkitaanpa Joonaa tarkemmin.
Mahtaako se olla kalavale?
Se onkin herättänyt paljon keskustelua: Onko se tarua vai totta?
Onko se historiaa vai myytti? Tapahtuiko se todella?
Vai onko se satu, kuten Pinokkio?
Pinokkiokin eli valaan vatsassa.
Tutkijat nykyään ovat lähes yksimielisiä siitä, ettei se ole totta.
He sanovat, että se on opettavainen sepitetty vertaus, -
jonka tarkoitus on herätellä sankareita.
Sitä kutsutaan lähetystyöpamfletiksi.
Sen tehtävä oli muistuttaa Israelia sen lähetystyötehtävästä.
Kertomusta Joonasta ja Joonan paosta pidetään opetuksena Israelille.
Näkemyksen mukaan Israel oli kääntynyt sisään päin -
ja unohtanut lähetystehtävänsä. Kertomus on heille muistutus.
Raamatussa vertaukset on kuitenkin selvästi merkitty:
"Jeesus kertoi heille vertauksen."
Vertauksissa ei koskaan ole ihmeitä, mutta tässä on kahdeksan ihmettä.
On ennenkuulumatonta, että vertauksessa olisi ihmeitä.
Vertaus on pelkkä kertomus.
Toiset tutkijat pitävät sitä allegoriana.
Raamatun teksti ei ikinä ole allegoria, ellei siinä sanota niin.
Tätä ei sanota Raamatussa allegoriaksi.
Nämä tutkijat pitävät Joonaa Israelin henkilöitymänä.
Hän on kuin John Bull tai Britannia Englannissa -
ja Setä Samuli Yhdysvalloissa.
Hän on myyttinen hahmo ja kansan henkilöitymä.
Tutkijoiden mukaan valaan vatsaan joutuminen oli metafora sille, -
että Israel tuli niellyksi pakkosiirtolaisuuteen.
En ole kummankaan näkemyksen kannalla.
Joonan pitäminen fiktiona ei kestä tarkastelua.
On monia painavia syitä pitää Joonaa historiallisena henkilönä.
Ensinnäkin kirjan tyyli vastaa historiankirjojen tyyliä.
Kieliasu, tyyli, kielioppi ovat samat kuin Kuningasten kirjoissa.
Toiseksi siinä käsitellään todellisia paikkoja ja ihmisiä, -
jotka mainitaan myös muualla. Joona mainitaan Kuningasten kirjoissa.
Hänet voi ajoittaa Jerobeam II:n kaudelle. Hänen isänsä oli Amittai.
Raamatun historiankirjoissa Joonaa pidetään todellisena henkilönä.
Kolmanneksi Jeesus piti Joonaa todellisena henkilönä.
Hän uskoi Joonaan ja valaaseen.
Jeesus sanoi: "Tässä on enempi kuin Joona."
Jeesus kasvoi Nasaretissa, jossa Joona oli syntynyt.
Joonaa taruhahmona pitävät teoriat eivät tee oikeutta 4. luvulle.
Se on tärkein kysymys. Miksi Joona pakeni?
Vastaus avaa Joonan kirjan.
Monet eivät vaivaudu pohtimaan sitä.
Miksi ihmiset haluavat pitää Joonaa fiktiona?
Miksi häntä ei haluta pitää historiallisena henkilönä?
Tarkastellaan kahta vastalausetta.
Ensinnäkin tapahtumia pidetään fyysisesti mahdottomina.
Toiseksi on psykologisesti epätodennäköistä, -
että yksi juutalainen muukalainen saisi koko suurkaupungin kääntymään.
Kuvittele, että juutalainen saarnaisi Lontoossa Trafalgar Squarella.
Olisi epätodennäköistä, että koko Lontoo tekisi parannuksen.
Tarkastellaan ensiksi fyysistä mahdottomuutta.
Olisiko se voinut tapahtua? Voisiko Jumala saada sen tapahtumaan?
Ensinnäkin onko mahdollista, että suuri kala tai valas nielaisee ihmisen?
Olin aikoinaan pastorina Chalfont St Peterin kylässä.
Kyläsepän poika, Howard Brown, työskenteli Amerikassa.
Hän koulutti valaita meripuistossa Kaliforniassa.
Hänellä oli valas ja delfiini, jotka olivat ylimmät ystävät.
Delfiini kuoli. Valas suojeli sen ruumista.
Se otti ruumiin suuhunsa eikä luopunut siitä kolmeen päivään.
Silloin tällöin se toi delfiinin pintaan ja yritti saada sen hengittämään.
Se yritti elvyttää delfiiniä.
Howard Brown näytti meille videon.
Delfiini oli ihmisen kokoinen. Se oli aika erikoista. Se pani ajattelemaan.
Minulla tässä hyvin vanha lehtileike.
Se on vuodelta...
Luullakseni se on vuodelta 1921. Se kertoo James Bartleysta, -
joka oli valaanpyyntialuksella Falklandinsaarten rannikkoalueilla.
Harppuunamiehet lähtivät soutuveneellä valaan perään.
Valas kaatoi veneen. Kaikki neljä miestä putosivat mereen.
Kolme pelastettiin. Yksi katosi. Kapteeni kirjoitti lokikirjaansa:
"James Bartley oletettavasti hukkui."
Valas saatiin pyydystettyä. Sitä paloiteltiin. Kuului huuto.
Valaan vatsassa näkyi liikettä. Mahasta löytyi James Bartley.
Hän oli koomassa, mutta hän hengitti.
Muutaman päivän kuluttua hän tuli tajuihinsa kapteenin hytissä.
Hän jatkoi elämäänsä normaaliin tapaan.
Ruoansulatusneste oli kuluttanut ihon, joka ei ollut vaatteiden peitossa.
Iho oli rypistynyt ja valkoinen. Hän oli erikoisen näköinen.
Hän selviytyi hengissä. Se on siis mahdollista.
Olemme tehneet asiasta liian ison ongelman. Se on hoopoa.
Eräs Pelastusarmeijan upseeri sanoi kerran:
"Jos Raamattu väittäisi Joonan nielleen valaan, uskoisin sen."
Tällainen sokea usko on maailman silmissä naurettava.
Raamattu ei pyydä uskomaan mielettömyyksiä.
Tahdon teidän pohtivan, -
oliko Joona kuollut vai elossa valaan sisällä.
En ollut ajatellut sitä, ennen kuin näin videon valaasta ja delfiinistä.
Luin uudelleen Joonan kirjan.
Todisteet viittasivatkin siihen, että valas nappasi kuolleen ruumiin.
Nämä ovat todisteet:
Luvusta 2 käy ilmi, että Joona hukkui.
Kun hänet heitettiin mereen, hän vajosi Välimeren pohjaan -
ja makasi vuorten perustuksilla pää kaislaan kietoutuneena.
Ihminen hukkuu 1,5 minuutissa. Siinä ajassa ehtii vajota meren pohjaan.
Ajattelin, että valas lipui veden pinnalla suu auki.
Niin näytettiin pyhäkoulukuvissa.
Kuvissa ei ollut Joona pää kaislaan kietoutuneena meren pohjassa.
Valas nappasi Joonan ruumiin. Hän rukoili: "Olen Sheolissa, Tuonelassa."
"Vajosin alas asti ja maan salvat sulkeutuivat ylitseni iankaikkisesti."
Hän kuvaa viimeisiä tajunnan hetkiä:
"Kun elämäni oli hiipumassa ja vedet tukkivat kurkkuni," -
"muistin sinut, oi Herra."
Todisteet on kirjattu ylös.
Niiden mukaan Joona herätettiin kuolleista.
Kun valas sylki hänet suustaan, Jumala herätti hänet henkiin.
Jeesushan sanoi:
"Niin kuin Joona oli valaan vatsassa, niin minäkin olen maan povessa."
En yritä löytää helppoa selitystä maailman skeptikoille.
Heille henkiin jääminen olisi helpompi hyväksyä kuin kuolleista herättäminen.
Pyrin saamaan kiinni siitä, mitä Raamatussa todella sanotaan.
Meille on syntynyt usein vääriä mielikuvia esimerkiksi pyhäkoulussa.
Totuus paljastuu tekstistä.
Joona on hieno Vanhan testamentin esimerkki ylösnousemuksesta.
Jeesus samastui Joonaan ja sanoi epäileville juutalaisille:
"Teille ei anneta muuta merkkiä kuin Joonan merkki."
Olipa Joona sitten kuollut tai hengissä, se on mahdollista, -
jos Jumala oli sen takana.
Kohtaamme todellisen kysymyksen ihmeistä.
Joonan kirjassa tapahtuu kahdeksan fyysistä ihmettä.
Yleensä tunnetaan vain yksi, valaskertomus
Paljon valasta suurempi ihme tapahtuu viimeisessä luvussa.
Jumala käskee madon tehdä jotakin. Se on suuri ihme.
Ystäväni saattoi hyvinkin kouluttaa valaita, jotka ovat älykkäitä.
En ole koskaan nähnyt matosirkusta.
En ole nähnyt kenenkään kouluttavan matoja. Jumala voi käskeä niitäkin.
Joku kysyy: "Et kai sinä usko Joonaan ja valaaseen?"
Vastaan: "Ei se vielä mitään! Uskon jopa matoon!"
Vastaus herättää ällistystä.
Tämä antaa kuvan Jumalasta, joka hallitsee luomakuntaansa.
Käydäänpä läpi kahdeksan ihmettä.
Jumala heittää puhurin, joka nostaa myrskyn. Laiva joutuu vaaraan.
He heittivät arpaa, jotta selviäisi, kuka on syypää Jumalan vihaan.
Jumala hallitsee arvat. Hän tekee niin Ap. t. 1:ssä.
Vanhassa testamentissa asiat ratkaistiin arvalla.
Jumala voi pyöritellä kolikkoa oman mielensä mukaisesti.
Jumala tyynnytti meren.
Hän lähetti valaan nielaisemaan ruumiin ja sai valaan oksentamaan.
Hän sai risiinikasvin kasvamaan yhdessä yössä.
Hän lähetti madon kalvamaan risiinikasvin juuret, jotta kasvi kuoli.
Lopuksi Hän toimitti tulikuuman hamsin-itätuulen.
Jumala hallitsi luonnonilmiöitä kahdeksan kertaa.
Mainitsen nyt kolme filosofiaa, joista yksi on Raamatun mukainen.
Törmäämme jälleen ismeihin.
Ne ovat yleisiä maassamme. Niitä pidetään kolmena pääfilosofiana.
Ne eroavat siinä, uskotaanko, että Jumala loi maailman alussa -
ja että Hän hallitsee sitä yhä.
Ateismin mukaan Jumala ei luonut maailmaa eikä siten hallitse sitä.
Ateismi on hyvin yleinen näkemys.
Kaikkein yleisin filosofia Englannissa on deismi.
Deismin mukaan Jumala loi maailman mutta ei enää hallitse sitä.
Seurakunnasta valtaosa on deistejä.
Minulta kysyttiin, mikä on suurin karismaattinen uudistus maassamme.
Aion puhua siitä koulussanne.
Suurin muutos on deistien kääntyminen teisteiksi.
Se on uudistunut usko ihmeisiin. Deistit eivät usko ihmeisiin.
He kiittävät Jumalaa siitä, että Hän loi taivaan ja maan, -
mutta he eivät rukoile sään puolesta, -
koska he eivät usko, että Jumala säätää säät.
He uskovat, että luonnonlait hallitsevat.
Teismi on Raamatun mukainen filosofia.
Sen mukaan Jumala loi maailman aikanaan ja hallitsee sitä edelleen.
Jotkut ovat teistejä, kun he lukevat Raamattua, mutta muuten deistejä.
Jotkut uskovat ihmeeseen, kunhan se on nahkakansien välissä.
Tämän päivän ihmeisiin he eivät usko.
Käytännössä he ovat deistejä, teoriassa teistejä.
Raamatullinen filosofia on teismi: Jumala loi kaiken ja hallitsee kaikkea.
Entäpä sitten koko kaupungin kääntyminen?
Katsotaan, miltä Niinive näytti.
Tällainen oli Niiniven keskusta, kun Joona meni sinne.
Se oli suuri ja vaikuttava kaupunki.
Palatsista on jäljellä enää rauniokasa.
Niinive teki parannuksen, kun Joona saarnasi.
He olivat uskonnollisia ja jopa taikauskoisia.
He uskoivat jumaliin. Toiseksi he olivat syyllisiä.
Syyllisyys tekee meistä kaikista pelkureita. He tunsivat syyllisyytensä.
Kolmanneksi herätys alkoi kansan keskuudesta ja levisi palatsiin.
Neljänneksi heillä oli Joonan merkki. "Miten ihostasi tuli tuollainen?"
Hän kertoi: "Taivaassa on Jumala, jota en päässyt karkuun."
"Näin minulle kävi." Heillä oli siis näkyvä merkki.
Ennen kaikkea, kun Pyhä Henki ryhtyy toimiin, asioita tapahtuu.
Uskon helposti, että koko kaupunki teki parannuksen. Jeesuskin uskoi.
Hän sanoi: "Niiniven miehet nousevat tuomiolle," -
"koska he tekivät parannuksen, kun he kuulivat minusta, mutta te ette."
Tärkein kysymys kuuluu: "Miksi Joona pakeni?"
Se valkenee 4. luvussa, josta harvoin saarnataan tai opetetaan.
Se on kertomuksen ydin: Miksi Joona oli niin vastahakoinen?
Ketä hän ajatteli, kun hän kieltäytyi lähtemästä ja karkasi merille?
Tässä on Jaafon eli Jaffan satama.
Täältä hän löysi Espanjaan lähtevän laivan.
Tässä on risiinikasvi, joka kasvoi yhdessä yössä.
Heprean kielellä se on: risiiniöljykasvi.
Miksi Joona pakeni tehtävää? Miksi hän oli niin vastahakoinen?
Jotkut sanovat, että hän ajatteli itseään ja että häntä pelotti.
Hän pelkäsi tulevansa seivästetyksi. Hän tiesi heidät julmiksi.
Hän pakeni, koska hän pelkäsi. Se on virheellinen teoria.
Hän ei pelännyt tulla heitetyksi mereen ja varmaan kuolemaan.
Toisen teorian mukaan hän ajatteli pakanoita.
"Miksi heidän pitäisi kuulla Israelin Jumalasta?"
Se on antisemitismin käänteismuoto, antipakanismia.
Hänhän pakeni pakanoiden luo Tarsiiseen!
Hän ei siis kartellut pakanoita.
Toiset sanovat, että hän ajatteli Assyrian julmaa kansaa.
"En kyllä saarnaa sellaisille!" Sekin on virheellinen teoria.
Jotkut sanovat, että hän ajatteli Israelia, koska Assyria oli pahin uhka.
Assyria kasvoi kaiken aikaa. Seuraavaksi se nielaisisi Israelin.
Hän sanoi: "En halua mennä heidän luokseen. He ovat vihollisia ja uhka."
Ne ovat virheellisiä teorioita. Puhukoon Joona omasta puolestaan.
Hänen saarnansa sai kaikki tekemään parannuksen. Tuho vältettiin.
Hän sanoi: "Jumala pyyhkäisee teidät olemattomiin, ellette tee parannusta."
He tottelivat. Se saisi evankelistat kiljumaan riemusta, mutta ei Joonaa.
Hän meni kukkulalle murjottamaan ja sanoi: "Tiesin tämän!"
"Tiesin, että päästät heidät pälkähästä."
"Tiesin, että Sinä vain uhoat."
Miksi hän sanoi niin?
Hän tiesi, että kyse oli vetoomuksesta.
Eikö Joona halunnut ihmisten pelastuvan?
Oliko hän niin ahdasmielinen? En usko siihenkään.
Hän sanoo: "Enkö minä sitä sanonut, kun olin vielä omassa maassani?"
"Sinä olet armahtavainen Jumala."
Mitä se merkitsee?
On tutkittava Kuningasten kirjasta, mitä Joonalle oli tapahtunut aiemmin.
Kuningasten kirjassa sanotaan, että Joona kutsuttiin profeetaksi -
ja lähetettiin Israelin kuninkaan luo, joka oli paha kuningas.
Hän teki sitä, mikä on pahaa Herran silmissä.
Jumala käski Joonan viedä pahalle kuninkaalle sanoman.
Joona sanoi: "Oli jo aikakin. Mitä haluat sanoa?"
Herra sanoi: "Sano kuninkaalle, että haluan siunata häntä."
"Laajennan hänen rajojaan ja teen hänestä suuren."
Joona sanoi: "Hän on paha kuningas. Häntä pitää rangaista!"
Joona meni kuninkaan luo ja sanoi:
"Näin sanoo Herra: 'Sinä paha kuningas. Haluan siunata sinua.'"
Joona sanoi sydämessään Herralle:
"Jos siunaat pahoja ihmisiä, heistä tulee entistä pahempia."
Kuninkaasta tuli entistä pahempi.
Mitä enemmän Herra häntä siunasi, sitä pahempi hänestä tuli.
Joona päätteli, ettei armo auta pahoja ihmisiä.
"Herra, minä osaan sinun hommasi paremmin kuin Sinä."
"Jos päästät heidät pälkähästä, he vain yltyvät."
Joona istui Niiniven ulkopuolelle tarkkailemaan tilannetta.
"Katsotaan, tuleeko heistä parempia vai pahempia."
Joona oli kiitollinen risiinikasvista, joka tarjosi hänelle varjon.
Sitten mato söi sen juuret, ja se kuoli. Joona vihastui Herralle.
Herra kysyi: "Onko vihastumisesi kasvin takia oikea?"
"Niinivessä on puoli miljoonaa lasta" -
"ja paljon karjaa. Minulla on sydäntä heille."
Joona kiivaili Jumalan puolesta. Ymmärrän sen.
Eikö pistä vihaksi, kun näkee, miten Jumalan armoa käytetään väärin?
Jumala siunaa heitä, ja heistä tulee vain entistä pahempia.
Unohdamme, miten kärsivällinen ja armollinen Jumala on.
Joona ylenkatsoi sitä. Ymmärrän hänen kiivailunsa Herran puolesta.
Pistää vihaksi, kun näkee, miten Hänen armoaan käytetään väärin.
Runoilija Heine sanoi kuolinvuoteellaan:
"Jumala antaa minulle anteeksi. Se on Hänen tehtävänsä."
On kurjaa, että ihmiset pitävät Jumalaa pilkkanaan.
Joonan ongelma oli se, että hän kiivaili liikaa Jumalan puolesta.
Hän ei tajunnut, että Jumala on armollinen ja kärsivällinen.
Tunnen sympatiaa Joonaa kohtaan.
Toinen ääripää on sanoa: "Jumala ei ikinä suutu eikä rankaise."
Siinä profeetta Naahum astuu kuvaan.
Tilaa Pawsonin opetussarjoja TV7:n verkkokaupasta: www.tv7.fi/kauppa tai 0400 721 599
Suomennos: TV7