VANHA TESTAMENTTI AVAUTUU
OBADJA JA JOOEL, Osa 2
Viimeksi tutkimme Obadjaa.
Hän oli ensimmäinen profeetoista, jotka liitetään pakkosiirtolaisuuteen.
Obadjan profetia oli kohdistettu miltei kokonaan muille kansoille.
Se ennusti hyvää Israelille. Jooelin profetia on päinvastainen.
Jooel tuli 10 vuotta Obadjan jälkeen.
Hän poimi alun perin Obadjan esittämän ajatuksen siitä, -
että Herran päivä tulee ja että Herra selvittää tilit.
Nyt Jooel sanoo, että se on tuomion päivä myös Israelille.
Se oli heille järkytys. Ihmisille seurakunnassa on järkytys kuulla, -
ettei olekaan pelastunut ennen kuin pääsee taivaaseen.
Se taisi tulla yllätyksenä teistäkin joillekuille.
On järkytys ajatella, että nimi voidaan pyyhkiä Elämän kirjasta.
"Luulin, että se on siellä iäti."
Ei. Se pysyy siellä, jos pysyt uskollisena Jeesukselle loppuun asti.
Israelille oli järkytys kuulla, ettei Herran päivä ehkä lupaa heille hyvää.
Jumala on ehdottoman oikeudenmukainen.
Synti on yhtä vakava Jumalan kansan keskuudessa kuin sen ulkopuolellakin.
Paavali sanoo uskoville Room. 2:ssa:
"Jos teet samoja tekoja, joista tuomitset uskosta osatonta," -
"luuletko, että vältät Jumalan tuomion?"
Synti on yhtä vakava Jumalan kansan elämässä kuin muidenkin elämässä.
On Raamatun vastaista ajatella, -
että Jumalan oma voi tehdä vapaasti syntiä.
Synti on aina Jumalalle vakava asia, tekipä sitä kuka tahansa.
Jumala olisi epäreilu, -
jos hän tuomitsisi uskosta osattoman helvettiin aviorikoksesta -
mutta sanoisi uskovalle: "Ei haittaa vaikka teet syntiä."
Profeettojen piti oikaista ajattelumalli Israelissa.
Israel ajatteli, että Jumala tuomitsee muut ja säästää heidät.
Profeettojen piti oikaista se. Jooel oli ensimmäinen, joka teki niin.
Elia oli haastanut heitä kovasti.
Jooel sanoi ensimmäisenä, että Herran päivä voi merkitä pimeyttä.
Aamos sanoo saman asian.
Kipinän Jooelin profetialle antoi luonnonkatastrofi.
Heinäsirkkavitsaus oli iskenyt maahan.
Olen kerran nähnyt kulkusirkkaparven kulkevan ohi.
Tässä on kuva kulkusirkoista.
Niillä on hyvä naamioväri. Ne ovat kuin heinäsirkkoja.
Tässä niitä on kolme.
Sirkkaparvessa voi olla jopa 600 miljoonaa yksilöä.
Niillä on pohjaton ruokahalu.
Niiden pää on kuin hevosen pää heinäsirkan ruumiissa.
Näin parven Kanossa Pohjois-Nigeriasa. Oli keskipäivä.
Yhtäkkiä aurinko pimeni. Luulin sitä auringonpimennykseksi.
Sitten näin valtavan mustan pilven lähestyvän.
Se peitti auringon. Olimme pimeässä kuin keskiyöllä.
Niiden nopeus oli 20 km/t. Kesti 1,5 tuntia, kun parvi ohitti meidät.
Ihmisparat yrittivät hätyyttää niitä kaalimailta.
Sirkat laskeutuivat kaalin päälle, ja koko kaali katosi hetkessä.
Ne kalvoivat puusta lehdet ja kaarnat.
Ne tuhosivat kaiken elollisen. Niiden rouskutuksen saattoi kuulla.
Niitä oli maassa vieri vieressä. Se oli kauhea kokemus.
Kensingtonissa Harrodsin tavaratalon vieressä on esillä kulkusirkkoja.
Muutama sirkka vitriinissä on eri asia kuin 600 miljoonan parvi, -
joka syö edeltään kaiken elollisen.
Se on katastrofi.
Ne tuhoavat kaiken kasvillisuuden.
Parvi voi olla 1 024 neliökilometrin kokoinen, 64 x 16 km.
Parvessa voi olla 600 miljoonaa yksilöä.
Ne voivat syödä jopa 80 000 tonnia ruokaa päivässä.
Ne tuhoavat kaiken. Ne vaeltavat 3 200 kilometriä kuukaudessa.
Ne laskevat 900 neliösenttimetrin alalle 5000 munaa autiomaassa.
Ne kuoriutuvat ensin hyppijöinä. Sitten niille kehittyvät siivet.
Ne hyppivät 3―16 km päivässä päivittäin 6 viikon ajan.
Sitten ne lähtevät laumana liikkeelle. Tämä kohtasi Israelia.
Se oli Egyptin kymmenestä vitsauksesta yksi.
Tosin ne kiersivät Goosenin. Jumala varjeli kansansa vitsaukselta.
Kulkusirkat eivät yleensä tule Israeliin.
Ne ovat yleisiä Pohjois-Afrikassa.
Kun ne tulivat Israeliin, Jooel tajusi, että sen takana on Jumala.
Hän sanoi: "Tämä on Jumalan ensimmäinen varoitus."
"Jos jatkatte tätä rataa, pahempaa on luvassa."
Hän tulkitsi tapahtuman:
"Tämä tapahtui varoitukseksi Jumalan kansalle."
Sirkkaparven jäljiltä ei jäänyt jyviä edes ruokauhria varten.
Temppelissä palvonta loppui, koska ei ollut uhrattavaa.
Seurauksena olivat kuivuus, maastopalot ja nälänhätä.
Viinitarhat, viljapellot, hedelmätarhat ja oliivilehdot olivat mennyttä.
Talous pysähtyi. Jooel sanoi: "Jumala teki tämän teille."
Milloin tietää, että katastrofi on Jumalasta?
Muistatteko, kun Yorkin tuomiokirkko paloi?
Olen varma, että se oli Jumalan teko.
Tulipalon aiheuttanut salama tuli nyrkinkokoisesta pilvestä.
Pilvi kiersi tuomiokirkkoa 20 minuuttia sinisellä taivaalla.
Ei edes satanut eikä jylissyt. Kirkko paloi maan tasalle.
Se oli juuri remontoitu ja varustettu uusimmilla savu- ja palohälyttimillä.
Kuoripojat eivät kuulleet jylyä mutta näkivät salaman.
16 uskosta osatonta meteorologia sanoi, että sen täytyi olla Jumalasta.
Se oli kummallisinta, mitä he olivat nähneet pitkiin aikoihin.
Minulta kysyttiin, oliko se Jumalan tuomio. Ei, se oli Jumalan armoa.
Kirkossa oli juuri vihitty piispaksi mies, joka kielsi uskon.
Jumala olisi voinut tehdä sen, kun kirkko oli täynnä väkeä.
Armossaan Hän ei tehnyt sitä. Uskon, että se oli varoitus.
Kaikki salamaniskut eivät ole Jumalan varoituksia.
Yksi yliluonnollisuuden merkki on tapahtuman epätavallinen luonne.
Toinen merkki on se, että Jumalan omat erottavat sen.
Monet profeetalliset ihmiset näkivät siinä Jumalan käden.
Usein tapahtuma on profetoitu ennalta. Tämä ei ollut.
Monet pelkäsivät, mitä Jumala tekisi, kun näin tehtiin Hänen nimessään.
Tulipa tuho suoraan Jumalan kädestä tai ei, -
se on aina muistutus Jumalan tuomiosta. Se pitää nähdä sellaisena.
Jeesukselta kysyttiin: "Kun Siloan torni kaatui," -
"olivatko surmansa saaneet syntisempiä kuin muut?"
Jeesus vastasi: "Eivät. Ellette tee parannusta, samoin te hukutte."
Jokainen maanjäristys, hirmumyrsky ja tulva ovat meille muistutuksia.
Ei pidä sanoa, että järjestään jokainen on Jumalan teko.
Se on tosiasioiden vääntämistä niin, että ne mahtuvat uskoomme.
Jotkin ovat, mutta kaikki ovat muistutuksia.
Tämä oli enemmän kuin muistutus. Se oli suora Jumalan teko.
Hän oli tehnyt saman Egyptissä. Nyt hän teki sen omalle kansalleen.
Se sai Joelin profetoimaan.
On hyödyllistä tutkia kirjan rakennetta. Kerrankin lukujako on onnistunut.
Lukujaon teki Lyonin piispa -
ratsastaessaan hevosella Pariisista Lyoniin.
Se tuli valmiiksi yhdessä iltapäivässä.
Osa meni oikein. Osa meni pieleen.
Tässä lukujako vastaa aivan oikein profetian osia.
Emme tiedä, puhuttiinko ne kaikki samaan aikaan vai ei.
Jooel 1:1―12 on elävä ja tarkka kuvaus heinäsirkoista.
Ne marssivat kuin sotilaat. Ne söivät kaiken.
Niiden rouskutuksen saattoi kuulla.
Jooel 1:13―20:ssä hän kutsuu kansalliseen parannuksentekoon.
Hän sanoo: "Ellette tee parannusta, tapahtuu karmea toisinto."
"Kääntykää Jumalan puoleen ja tehkää parannus synneistänne" -
"tai muuten tapahtuu jotakin vielä pahempaa."
Hän ei kerro, mistä täytyy tehdä parannus.
Niinpä joudumme tekemään hieman salapoliisintyötä.
Kuningasten kirjassa kerrotaan, mitä sellaista tapahtui, -
että koko kansa joutui syypääksi.
Törmäsin erääseen mielenkiintoiseen asiaan.
Kun hän muuten kutsuu heitä parannukseen, hän sanoo:
"Muuten valitatte kuin ikäneito, jonka sulhanen kuoli ennen häitä."
Se tuo mieleeni neiti Havishamin Loistavasta tulevaisuudesta.
He olisivat lopun ikänsä surullisia kuin ikäneito, jonka kihlattu kuolee.
Eräs asia oli selvästi pielessä.
Jooelissa viitataan pappeihin mutta ei lainkaan kuninkaaseen.
Silti hän syyttää kansaa siitä, että jokin on pielessä.
Kuningasten kirjasta selviää, että hallitsijana oli kuningatar, -
ei kuningas. Se ei ollut Jumalan tahto.
Jumala oli luvannut Daavidille, että valtaistuimella olisi aina poika, -
niin kauan kun kuninkaat pitävät kiinni Jumalan käskyistä.
Jumala salli heille kuninkaan mutta ei kuningatarta.
Kuka sitten oli tuo kuningatar? Hän oli Atalja.
Hän oli ollut kuningataräiti.
Kun kuningas kuoli, hän kaappasi vallan -
ja murhasi kuninkaan kaikki pojat, jotta hän pääsi kuningattareksi.
Kukaan ei estänyt häntä.
Hän oli tappanut kuninkaallisen suvun jokaisen poikalapsen -
ja kaapannut vallan itselleen. Hänen äitinsä oli Iisebel.
Se kertoo jo paljon. Iisebel sai aikaan sotkun pohjoisvaltiossa, -
kun hän meni naimisiin kuninkaan kanssa.
Hänen tyttärensä tappoi kaikki kuninkaan pojat ― paitsi yhden.
Ylipappi pelasti yhden pojan ja piilotti hänet temppeliin.
Hän kasvoi siellä salaa. Tämä oli tilanne sillä hetkellä.
Kuninkaallinen suku oli sammua.
Jos Atalja olisi onnistunut, kuninkaallinen suku olisi kuivettunut.
Uskon saatanan junailleen sen, -
aivan kuten se houkutteli Herodesta tappamaan Daavidin Pojan.
Israel oli hyväksynyt tappajan kuningattareksi.
Ei edes ylipappi pannut hanttiin. Sentään hän pelasti pojan, Jooaan.
Pian Jooelin saarnan jälkeen he syöksivät Ataljan vallasta.
He asettivat valtaan Jooasin, joka oli 7-vuotias, prinsseistä nuorin.
Kaikki muut kruununprinssit oli murhattu.
Pieni Jooas nostettiin valtaistuimelle.
Se on ainoa asia, joka selittäisi tilanteen.
Kansan synti oli se, että se hyväksyi Ataljan teot.
Saatte valita, uskotteko sen vai ette. Tämä on oman taustatyöni tulos.
Jooel vaati kansaa tekemään parannuksen ja korjaamaan asiat.
Ehkä Jooel itse ei uskaltanut mainita kuningatarta.
Hän ei maininnut, mikä oli kansan synti. Hän kehotti parannuksentekoon.
Jooel 2:n alussa hän kuvaa heinäsirkkavitsauksen uusinnan.
Kun sitä tutkii tarkemmin, mieleen alkaa tulla kysymyksiä.
Onko se todella heinäsirkkavitsaus?
Uskoakseni hän näki, että armeija lähestyi kuin heinäsirkkaparvi.
Se muistuttaa armeijaa. Niillä on hevosen päät.
Ne marssivat rivistössä ja syövät kaiken edeltään.
Luvussa kaksi Jooel sanoo, että sirkkaparvi on esikuva.
Se kuvaa tuhatpäistä armeijaa, -
joka marssii hevosen selässä maahan ja tuhoaa kaiken.
Uskon, että hän näki babylonialaisten tulon.
Muinaisista kansoista babylonialaiset olivat ainoita, jotka polttivat maan.
He tappoivat ihmiset, mukaan lukien lapset, ja tuhosivat kaiken elollisen.
He tuhosivat puut, lampaat ja karjankin.
Babylonian armeija ei jättänyt jälkeensä mitään elollista.
Se vastaa heinäsirkkavitsausta.
En usko, että luku 2 kuvaa uutta heinäsirkkavitsausta.
He olivat jo nähneet yhtä vakavan tuhon. Kyse on armeijasta.
Ilmestyskirjassa historian lopussa on jälleen heinäsirkkavitsaus.
Sitä seuraa 200 miljoonan sotilaan armeija, joka tulee idästä.
Heinäsirkkaparvi on vertaus armeijasta, joka hävittää kaiken.
Jooel sanoi, että he kuulisivat pasuunan, sofarin.
Se merkitsee toista vitsausta.
Sitten hän sanoo: -
"Jumala odottaa todellista parannuksentekoa."
Ensimmäistä kehotusta seurasi se, että ihmiset joivat itsensä humalaan.
Heillä oli vielä riittämiin viiniä pulloissa ja ruukuissa.
He eivät tehneet parannusta vaan joivat itsensä turtumuksen tilaan.
Ihmiset reagoivat tulevaan tuhoon kahdella eri tavalla.
Jotkut tekevät parannuksen, toiset juopuvat.
Jooel kuulutti kansaa uudelleen todelliseen parannuksentekoon.
Hän sanoo: "Reväiskää rikki sydämenne, älkää vaatteitanne."
Seisoin kerran Öljymäellä yhden pikkuprofeetan haudan lähellä.
Haudalla oli juutalainen liikemies hienossa liituraitapuvussa.
Se oli hienoa räätälintyötä. Mies näytti varakkaalta.
Hänellä oli kultaiset kalvosinnapit ja kultainen solmioneula.
Hän seisoi siellä ja itki. Seurasin häntä taaempaa.
Hän otti pukunsa rintapielestä kiinni ja repäisi sen rikki.
Hän jatkoi repimistä itkien, kunnes hänen hieno pukunsa oli riekaleina.
Ensi kertaa näin jonkun repäisevän vaatteensa.
Hän ilmaisi suruaan profeetan kuoleman takia.
Hän repi hienon pukunsa. Se tuntui pahalta.
Silti Jooel sanoo: "Ei edes tuo riitä Jumalalle."
"Reväiskää rikki sydämenne, älkää vaatteitanne."
Se oli siihen aikaan surun merkki.
He repivät vaatteensa ja kulkivat riekaleissa.
Me käytämme mustaa surunauhaa tai solmiota surun merkiksi.
He repivät vaatteensa surussaan.
Jumala vaati sydämen rikki repimistä ja todellista parannuksentekoa
Hän lupasi, että jos he tekevät parannusta sydämestään, -
Jumala korvaisi vuodet, jotka sirkat söivät.
Olette varmasti kuulleet sananparren. Se on ihana lupaus.
Jumala korvaa vuodet, jotka sirkat ovat syöneet.
Isoisäni seurakunnassa oli mies, joka kävi seurakunnan joka kokouksessa.
Hän kävi aamu- ja iltakokouksissa, rukouskokouksissa, raamattupiirissä, -
viikkokokouksissa, poika- ja tyttöpartiossa sekä sudenpennuissa.
Ihmisiä ärsytti, että hän oli aina paikalla, naistenpiirissäkin.
Isoisääni kehotettiin puhumaan hänelle. Hän meni.
Hän kysyi: "Miksi käytte kaikissa tilaisuuksissa?"
"Ei Jumala vaadi, että käytte kaikissa tilaisuuksissa."
Hän sanoi: "Olin 67, kun tulin Kristuksen luo."
"Yritän saada takaisin menetettyä aikaa."
En tiedä, pitäisikö itkeä vai nauraa, kun ajattelee hukattuja vuosia, -
vuosia, jotka tuhoojasirkka söi.
Jumala lupaa korvata vuodet, jotka sirkat söivät.
Jumala on käyttänyt jotakuta viimeisinä vuosina enemmän -
kuin jotakuta toista koko elinaikana.
Hän korvaa vuodet, jotka sirkka söi, jos tehdään parannusta sydämestä.
Jooel siirtyy ihaniin lupauksiin ja sanoo:
"Jos teette todellisen parannuksen, en koskaan enää tee teille näin."
Hän sanoo monta kertaa "En koskaan enää".
Lisäksi hän lupasi täydellisen ennalleen asettamisen.
Hän lupasi korvata sirkkojen syömät sadot.
Lisäksi hän lupasi hengellisen ennalleen asettamisen.
Mekin saamme lupauksista osamme.
Todellista parannuksentekoa seuraisi täydellinen ennalleen asettaminen:
"Minä vuodatan Henkeni kaikenlaisten ihmisten päälle."
Se on kirjaimellinen käännös: "kaikenlaisten ihmisten päälle" -
sukupuoleen, asemaan tai ikään katsomatta.
"Nuorukaisenne näkyjä näkevät ja vanhuksenne unia uneksuvat."
Siksi haluan nähdä vielä näkyjä.
Hän sanoo: "Palvelijattarenne ja palvelijanne profetoivat" -
"ikään, sukupuoleen tai asemaan katsomatta."
"Laitan profeetallisen Henkeni kaikenlaisiin ihmisiin," -
"jos teette todellisen parannuksen."
Pietari poimi lupauksen. Se ei toteutunut moneen vuosisataan.
Sitten eräänä päivänä se tapahtui, kun ihmiset olivat koolla.
Pietari sanoi: "Tämä on se, mistä Jooel puhui!"
Monet uskovat yleiseen pappeuteen. Uskon yleiseen profeetallisuuteen.
Se tarkoittaa, että kuka tahansa, johon Henki tulee, voi profetoida.
Se merkitsee profetioiden lisääntymistä, ei vähenemistä.
Helluntai merkitsee kaikkien uskovien profeetallisuutta.
Pietari sanoi: "Jooelin lupaus on toteutunut."
Helluntaina kaikki 120 olivat juutalaisia.
Se tapahtui juutalaisille ennen muita. Helluntai oli juutalainen tapahtuma.
Ensimmäisenä helluntaina, kun laki annettiin, 3 000 kuoli.
Samana päivänä Jumala vuodatti Hengen, ja 3 000 pelastui.
Kaikki sopii yhteen.
Se oli ensimmäinen lupaus ennalleen asettamisesta.
Toisen lupauksen mukaan taivaalla näkyy ihmeitä.
Jopa taivas panee merkille, mitä maan päällä tapahtuu.
Jooel mainitsee kaksi asiaa: aurinko pimenee ja kuu muuttuu vereksi.
Onko sitä koskaan tapahtunut? On.
Kun Jeesus kuoli, aurinko pimeni kolmeksi tunniksi.
Luin kiehtovan tähtitieteellisen tutkielman.
Se on minulla kotona.
Siinä eräs tähtitieteilijä selvitti, -
että sillä hetkellä oli auringonpimennys.
Lisäksi hän selvitti, että silloin oli myös kuunpimennys.
Viimeksi näin kuunpimennyksen Windermere-järvellä.
Kuu muuttui verenpunaiseksi. Niin käy kuunpimennyksen aikana.
Tutkielmassa väitettiin, että Jeesuksen kuoleman hetkellä -
aurinko pimeni ja kuu muuttui punaiseksi.
Raamatun mukaan merkki ilmestyy taivaalle ennen maailman loppua.
Se ei tapahtunut helluntaina, mutta vielä se tapahtuu.
Jooel siis sanoi, että Henki vuodatetaan kaiken lihan ylle.
Taivaalla näkyy ihmeitä, koska taivas reagoi maanpäällisiin tapahtumiin.
Siksi taivaalle ilmestyi tähti, kun Jeesus syntyi.
Jotkut väittävät, että se todistaa astrologian hyväksyttävyyden.
Astrologia uskoo, että tähtien asento vaikuttaa vauvaan syntymän hetkellä.
Beetlehemissä vauvan sijainti vaikutti tähtien asentoon.
Ihan muuta kuin astrologia!
Kun Jeesus kuoli, aurinko pimeni -
ja maailmankaikkeus reagoi merkkitapahtumiin maan päällä.
Tähdet eivät hallitse meitä. Jumala hallitsee niitä.
"Syy, rakas Brutus, on itsessämme eikä tähdissämme."
Niin sanottiin Julius Caesar -näytelmässä.
Kolmanneksi Jooel lupasi pelastuksen jokaiselle, -
jonka Herra kutsui ja joka huusi avuksi Herran nimeä.
Jumala kutsuu ihmisiä pelastukseen.
"Ja jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu."
En pidä syntisen rukouksesta.
Kehotan ihmisiä huutamaan avuksi Herraa.
Riittää, että huutaa Jeesuksen nimeä.
"Jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu." Nimi on Jeesus.
En pyydä lausumaan sanoja perässäni.
Kehotan ihmisiä itse huutamaan Herran nimeä -
ja pyytämään Häneltä pelastusta synneistä.
On tärkeää, että ihmiset itse huutavat Hänen nimeään omasta puolestaan.
Jokainen, joka sen tekee, pelastuu. Pietari otti sen esiin helluntaina.
3 000 ihmistä huusi avuksi Herran nimeä ja pelastui.
Se on Jooelin lupaus täydestä ennalleen asettamisesta.
Se ei tarkoittanut satoa, viinitarhoja tai viljaa vaan heidän sydäntään, -
elämäänsä ja kokonaista Jumalan Hengen vuodatusta.
Sen toteutumista sai odottaa kauan.
Jooel sanoo: "Tämä kaikki tapahtuu Herran päivänä."
Hän toisti sanaa "päivä". Uusi testamentti poimii sen.
Sillä ei tarkoiteta 24 tunnin vuorokautta.
Heprean sana "jom" tarkoittaa myös aikakautta.
Saatanalla oli aikansa, mutta Herralla on oleva omansa.
Jos sanon, että hevosten ja rattaiden päivä on ohi, en puhu vuorokaudesta.
Niiden aikakausi on ohi. Elämme autoilun päivää.
Tätä "päivällä" tarkoitetaan Kirjoituksissa.
On tulossa Herran päivä, jolloin Hän asettaa valtakuntansa maan päälle.
Ihmisellä on ollut päivänsä, paholaisella on ollut omansa.
Kerran Jumalalla ja Jeesuksella on päivänsä.
Päivä kestää tovin, jos Ilmestyskirjaan on uskominen.
Muilla on ollut päivänsä. Nyt on Hänen vuoronsa.
Herran päivä ei siis ole torstai, keskiviikko tai tiistai.
Ei! Se on Herran päivä! Silloin Hänellä on sanansa sanottavanaan.
Siihen viitataan Uudessa testamentissa viljalti.
Lista on liian pitkä luettavaksi. Siitä puhuvat profeetat ja apostolit.
On tulossa päivä, Herran päivä.
Siitä tuleekin viimeinen päivä. Elämme viimeisiä päiviä.
Ne alkoivat, kun Jooelin profetia toteutui ja Henki vuodatettiin.
Sen jälkeen on eletty viimeisiä päiviä. Niitä on eletty nyt 2 000 vuotta.
Seuraava tapahtuma on Jeesuksen Kristuksen paluu Maa-planeetalle.
Elämme siis viimeisiä aikoja. Se on syytä muistaa.
Jooel 3 kuvaa ratkaisulaaksoa. Se on todellinen laakso -
idässä Jerusalemin ulkopuolella. Se on Kidronin laakso.
Mahtaako minulla olla siitä kuvaa? Ei. Näytän sen myöhemmin.
Jerusalemissa on kolme laaksoa: Kidronin laakso idässä, -
Tyropoionin laakso keskellä ja Hinnomin laakso lännessä.
Jerusalem sijaitsee ensimmäisen ja toisen laakson välissä.
Kidronin laakso on kaupungin ja Öljymäen välissä.
Sitä kutsutaan edelleen Tuomion laaksoksi. Se on täynnä hautoja.
Uskotaan, että se on ylösnousemuksen paikka, -
kun Jumala päättää ikuisuudestamme. Sitä kutsutaan ratkaisulaaksoksi.
Jooel sanoo: "Meluavia joukkoja, meluavia joukkoja ratkaisulaaksossa!"
Jotkut pitävät sitä kuvana, jossa väki tekee ratkaisua Jeesuksen puoleen.
Sillä vedotaan ihmisiin, kun he miettivät uskonratkaisun tekoa.
Ratkaisu ei ole lainkaan ihmisen.
Siellä Jumala ratkaisee, kuka menee taivaaseen, kuka helvettiin.
Se on Hänen ratkaisunsa laakso.
Hänen ratkaisunsa määrää meidän ikuisuuskohtalomme.
Jooel näkee joukkoja ja kansoja ratkaisulaaksossa.
Siellä Jumala ratkaisee jokaisen ihmisen ikuisen kohtalon.
Taas on kyse viimeisestä tuomiosta. Nyt se koskee kansakuntia.
Jumala kostaa niille, -
jotka ovat vastustaneet Hänen kansaansa ja tarkoitusperiään.
Hänen ratkaisunsa päättää sen.
Viimeisenä tulee Israelin maineen puhdistaminen.
Jumala puhdistaa kansansa maineen ja antaa heille maan takaisin.
Siitä nousee eräs iso kysymys.
Seurakunnan mielipide on jakautunut sen suhteen.
Jooel, Obadja ja useimmat muut profeetat -
lopettavat profetiansa Israelia koskeviin tulevaisuudenlupauksiin.
Kysymys kuuluu, milloin loput lupaukset toteutuvat.
Tai toteutuvatko ne?
Siitä on olemassa neljä erilaista mielipidettä.
Se, jota itse kannatan, ei ole enemmistön mielipide.
Olen tottunut jäämään vähemmistöön.
Minua ei huoleta se, miten enemmistö ajattelee, vaan se, mikä on totuus.
Moni on profetoinut, että Israel palaa omaan maahansa, koko maahan, -
täysin ennalleen asetettuna. Profetiat eivät vielä ole toteutuneet.
Kysymys kuuluu, toteutuvatko ne koskaan.
Mielipiteet jakautuvat sen mukaan, -
tulkitaanko profetiat kirjaimellisesti vai hengellisesti.
Lupauksen voi ottaa kirjaimellisesti tai sen voi hengellistää.
Jos lupauksen ottaa kirjaimellisesti, sitä sovelletaan Israeliin.
Jos sen ottaa hengellisesti, sitä sovelletaan seurakuntaan.
Silloin sanotaan, että lupaus toteutuu seurakunnassa hengellisellä tavalla.
Meillä ei ole maata. Jumala siunaa meitä hengellisesti.
Olemme uusi Israel ja olemme ottaneet vanhan Israelin paikan.
Tätä kutsutaan korvausteologiaksi. Seurakunta on korvannut Israelin.
Englannin saarnaajista suuri osa kannattaa tätä näkemystä.
He sanovat, että lupaukset täyttyvät hengellisesti meissä.
Sitten asiat menevät solmuun.
He omivat siunaukset mutta jättävät kiroukset Israelille.
Se tuntuu hiukan epäreilulta.
Vanhoissa englanninkielisissä raamatunkäännöksissä otsikoidaan -
Jesajan profetiat: "Siunaukset seurakunnalle", "Kiroukset Israelille".
Jos seurakunta omii Israelin profetiat, -
otettakoon ne sitten kokonaisuudessaan.
Ei jätetä kirouksia Israelille ja omita siunauksia seurakunnalle.
Juuri niin tehdään. Se on epärehellistä.
He sanovat kirousten kuuluvan yhä vanhalle lakkautetulle Israelille.
Ikuiset siunaukset kuuluvat uudelle Israelille eli seurakunnalle.
Kirjaimellisesti suhtautuvat jakautuvat myös kahteen leiriin.
Toiset sanovat, että lupaukset olivat ehdollisia. Ne on menetetty.
Israelilla ei ole tulevaisuutta. He ovat menettäneet asemansa.
He ovat Jumalan tarkoitusperien ulkopuolella.
Israelia voi evankelioida kuin pakanakansaa.
Se ei enää ole Jumalan kansa.
Toiset pitävät Jumalan lupauksia ehdottomina.
Hän lupasi heille maan ikuisiksi ajoiksi.
Hän sanoi: "Voitte menettää sen, mutta tuon teidät aina takaisin."
"Olen vannonut, että maa on teidän."
Tässä tapauksessa Israelilla on tulevaisuus.
Jotkut sanovat lupausten täyttyneen, -
kun kansa palasi pakkosiirtolaisuudesta.
Nämä kolme ajatustapaa johtaa Israelin lakkauttamiseen.
He saivat maansa takaisin, joten lupaukset täyttyivät.
Osa taas sanoo, etteivät lupaukset ole täyttyneet.
Jumala lupasi antaa koko maan ja viedä heidät ikuisuuteen.
Oma näkökantani on tämä. Paavalikin sanoi:
"He ovat hylänneet Jumalan, mutta Hän ei ole hylännyt heitä."
Kun pakanoiden luku on täysi, kaikki Israel pelastuu.
Jumala ei hylkää ihmistä. Hän pitää kiinni ja tuo heidät perille.
Uskon myös tuhatvuotiseen valtakuntaan.
Selitän sitä kirjassani Jeesuksen paluu. Jeesus palaa hallitsemaan.
Juutalainen ja kristitty tuodaan yhtenä laumana yhdelle paimenelle.
Valtakunta asetetaan jälleen Israelille.
Opetuslapset kysyivät: "Jeesus, nytkö rakennat valtakunnan Israelille?"
Jeesus ei paheksunut kysymystä.
Hän sanoi: "Ei ole teidän asianne tietää aikoja, jotka Isä on asettanut."
Kysymys oli ihan oikeutettu. Ajoitus oli vain väärä.
Jeesuksen vastaus oli selvä: "Kyllä, se asetetaan ennalleen," -
"mutta ei vielä. Menkää ja julistakaa evankeliumi kaikille kansoille."
On olemassa erilaisia näkemyksiä.
Kaikki paitsi yksi päättyvät vanhan Israelin lakkauttamiseen.
Uskon, että Jumalan lupaukset eivät voi tulla rikotuiksi.
Jos voisivat, myös seurakunta voisi tulla lakkautetuksi.
Jos Jumala ei pidä kiinni Israelista, ei Hän pidä kiinni sinustakaan.
Jooel sanoo: "Sinä päivänä vuoret tiukkuvat rypälemehua."
Niin hän sanoi. "Sinä päivänä vuoret tiukkuvat rypälemehua."
Uskon Jumalan tarkoittaneen sitä. Kaikki Jooelin profetiat toteutuvat -
Jumalan sopivaksi katsomalla ajalla.
Tilaa Pawsonin opetussarjoja TV7:n verkkokaupasta: www.tv7.fi/kauppa tai 0400 721 599
Suomennos: TV7