GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
PREDIKAREN
Jag ska först läsa några citat utan att säga varifrån de kommer.
Jag ber er lyfta handen, om ni håller med.
Om du inte håller med, håller du handen nere.
- Släkten går och släkten kommer, jorden är evigt densamma.
Håller någon med? Ett halvt dussin.
- Människorna är inte förmer än djuren. Allt är fåfängligt.
Ni håller inte med.
- Bättre att njuta av det man har för ögonen än tråna efter annat.
Ni håller med.
- Ljuv är arbetarens sömn, han må ha litet eller mycket att äta -
men den rikes överflöd ger honom ingen ro att sova.
- Var inte alltför rättfärdig eller alltför vis.
- Varför ta livet av dig?
Var inte alltför ogudaktig och inte dåraktig heller.
- Varför skulle du dö i förtid? Låter det vettigt?
- En enda man bland tusen har jag funnit som jag kan respektera -
men inte en enda kvinna.
Ingen håller med?
- Det är inte de snabba som vinner loppet, och inte hjältarna striden.
- Dela det du har i sju delar, ja, åtta,
ty du vet inte vilken olycka som kan drabba landet.
Ni är inte riktigt säkra.
De är alla från Guds Ord.
Jag har läst från Predikaren. Alla citat var ur Bibeln.
Ni höll inte med om ens hälften.
En text skild från sitt sammanhang är farlig.
Bibeln kan bevisa vad som helst, om man tar texter ur sin kontext.
En text skild från sitt sammanhang blir ett svepskäl.
Predikaren är nog den märkligaste boken i Bibeln.
Den är inte svår att förstå. Det är alltför lätt.
Det svåra är att hålla med om det som sägs.
Den låter inte som Guds Ord.
Den låter som tänkespråk man får i smällkarameller.
Den låter inte mycket annorlunda än t ex Alfred Tennysons poesi.
Han dog 1892. Jag har plockat några diktrader:
- Det är bättre att ha älskat och förlorat än att aldrig ha älskat.
- Män skiljer sig på sin höjd som himmel och jord -
men de sämsta och bästa kvinnorna som himmel och helvete.
- Kunskap kommer, men visdom förblir.
- Det är vist att följa det rätta och förakta konsekvenserna.
Alfred Tennyson eller Predikaren - finns det någon skillnad?
Predikaren låter väldigt aktuell.
Den är full av 'ismer'. Jag är alltid försiktig med dem.
Jag ser alltid upp när jag hör ett ord som slutar på -ism.
Jag gillar bara två -ismer: dop (eng. baptism) och evangelisation.
Övriga 'ismer' gör mig orolig. Människor tar dem så allvarligt.
Här är några 'ismer' i Predikaren: fatalism.
Det som sker, det sker.
Existentialism. Lev i nuet. Vem vet vad som kommer?
Chauvinism. Jag läste ett tydligt exempel.
Hedonism, njutningssökande. Ät, drick och var glad.
Cynism. Det finns det mycket av i Predikaren.
Det känns bekant. Vi lever i en cynisk tid.
Man tror inte gott om människor.
Bakom goda gärningar väntar man sig onda motiv.
Det allmänna intrycket är pessimism och en dyster livssyn.
Predikaren är rätt deprimerande att läsa.
Predikaren är vid livets slut, besviken och utan hopp.
Enligt texten är det lätt att uppskatta skribentens ålder.
Senast studerade vi Höga visan.
Hur gammal var Salomo när han skrev den?
Han prisar kärleken till den unga kvinnan. Han var ung.
I Ordspråksboken skriver han: - Min son, se upp för kvinnor.
Han är medelålders.
Han försökte hindra sin son från att begå samma misstag.
Flickan frågade sin mor:
- Vad gjorde du i min ålder när du är så orolig för mig?
Den medelålders Salomo varnade sin son för kvinnor.
I Predikaren säger han: - Kom ihåg din Skapare i din ungdomstid -
innan tänderna faller ur munnen, synen förmörkas och benen skakar.
Han är mycket nära slutet av sitt liv.
Han ser bakåt på sitt liv... Han är tröstlöst besviken.
Det liv han levt deprimerar honom.
Insikterna i boken baserar sig på hans iakttagelser.
Han säger ofta: - Jag såg.
Han iakttog livet och människor och drog sina slutsatser.
Det innebär inte att Gud ser på livet som Salomo.
Därför citerar man inte från Predikaren som om Gud sagt det.
Vi behöver fråga oss varför Gud tog med den i Bibeln.
Salomo ger sig själv en titel på hebreiska: 'Kohelet.'
Den har ibland översatts Predikaren, Filosofen, Föreläsaren.
Det närmaste vore Talman.
Det betyder ordförande för riksdagen.
Den gamle Salomo leder ordet, men debatten förs i tankarna.
Han ger utrymme för både den ljusa och mörka sidan.
Han lyssnar först till en negativ tanke, sedan till en positiv.
Debatten gäller om livet är värt att leva.
Han kan inte bestämma sig för om hans liv varit värt att leva.
Han väger för och emot.
Det är förskräckligt att nå slutet av sitt liv och tänka så.
Vi har bara ett liv.
Gårdagen är förbi. Vi får den inte tillbaka.
Det är hemskt att stå vid slutet och märka att man misstagit sig.
Det förklarar medelålderskrisen många män upplever.
Mannen uppnår ofta sina mål i 40-årsåldern.
Han ser runt sig på toppen och konstaterar: - Det var det.
Många börjar om igen. De byter familjebilen till en sportbil -
och tar sig en yngre fru.
De känner att de missat något.
De försöker uppnå allt innan det är för sent.
Det är ett mycket allmänt problem.
Salomo debatterar varför vi är här.
Vad handlar livet om? Är livet värt att leva?
Hur får vi ut det mesta av livet? Det är livets vikigaste fråga -
i synnerhet som vi bara har ett liv.
Många bryr sig inte om att ställa frågan.
De bara äter, går på jobb och existerar.
Det är en tragedi. Många lever så.
Så gör många. De ser bara till att allt löper.
Varför ska allt löpa om det inte är värt det?
Vi ska först se på de negativa påståendena.
Har jag kastat bort mitt liv? Vad har det varit?
Han inleder: - Fåfängligheternas fåfänglighet. Allt är fåfänglighet!
I dag betyder 'fåfänglighet' stolthet och fåfänga.
Många bilar har en 'fåfängans spegel' på det ena solskyddet.
Ni har sett på vilken sida den oftast sitter.
Det betyder 'stolthetens spegel'. Det handlar om stolthet.
'Fåfänglighet' på gammal engelska betyder 'tomhet'.
Det är att göra något onödigt, oanvändbart, bortkastat.
Den närmaste engelska motsvarigheten är 'meningslös'.
Vid livets slut säger han: - Meningslöst. Allt var meningslöst.
Det är en sorglig slutsats.
- Onödigt, onödigt, totalt onödigt -
står det i en ny översättning.
En man i Salomos ställning får och gör det han vill.
Som kung hade han makt att göra det han ville.
Han är också mycket rik. Han har allt man kan få för pengar.
Han är också berömd.
De flesta vill ha pengar, makt och berömmelse.
De tror att de ger livet mening och innehåll.
Salomo var ofattbart rik och så vitt omtalad -
att drottningen av Saba kom enkom för att träffa honom.
Salomo säger att han försökt allt och räknar upp sina intressen.
Han prövade på vetenskap, särskilt lantbruk.
Han forskade i boskapsförädling.
Resultatet blev fin boskap. Det tillfredsställde honom inte.
Intresset avtog småningom.
Han började med konst. Först med musik.
Han ärvde kärleken till musik från sin far.
Han studerade instrument och ordnade orkestrar till hovet.
Också det intresset avtog. Då började han med arkitektur.
Han byggde stora byggnader som blev kvar efter hans död.
Sedan byggde han gallerier och samlade på tavlor.
Han betalade en förmögenhet för dem, och var nöjd ett tag.
Det började också tråka ut honom, så han bytte till nöjen.
Han inbjöd komiker till hovet.
De spelade upp sina shower. Han skrattade allt vad han orkade.
Han sökte livets mening i skratt och komedi.
En tid var det roligt.
Sedan började han med affärer. Han var en skicklig handelsman.
Han fann att han kunde tjäna pengar snabbt.
Ändå blev han inte tillfredsställd, så han började med njutningar.
Han prövade de vanliga njutnings- medlen: mat, vin och kvinnor.
Och han gjorde det grundligt.
Ändå kände han sig tom. Så han gick över till filosofi.
Han anlade ett bibliotek och skaffade sig vishetslitteratur -
från Egypten. Han studerade vishet och stormäns skrifter.
Tills han ser: - Det finns ingen ände på det myckna bokskrivandet.
Han blev besviken på alla sina intressen.
De stimulerade honom men tillfredsställde honom inte.
Det är inget fel med mycket av det han sysslade med -
men om de är livets syfte, gör de en besviken.
Visst är detta aktuellt än idag?
Han säger: - Jag har provat allt och det är meningslöst.
När man finner det verkliga livet kan man ha glädje av alla dessa.
De ger ändå inte mening åt livet.
Ett problem är att man blir äldre. Då kan man inte längre göra allt.
Eller så tröttnar man på dem.
Vi lever i en frenetisk tid när man hela tiden prövar nytt.
Bokhandlarnas största avdelning är kokböcker.
Man försöker hitta nya gastronomiska erfarenheter:
thailändskt i dag, kinesiskt i morgon, indiskt sedan.
Vanlig potatismat duger inte längre.
Vi söker tillfredsställelse i nya erfarenheter och caféer.
Det är sorgligt att människan söker livets mening i detta.
Man kan njuta av dem, om de är på rätt plats i livet.
Blir de viktigast, blir de enligt Salomo 'ett jagande efter vind'.
Människan blir frustrerad. De möter inte det behov man har.
Salomo fick ingen klarhet i livet, för han led av tunnelseende.
Han har iakttagit för mycket och sett för litet.
Med tunnelseende ser man bara en del av bilden.
Salomo hade tunnelseende. Han var begränsad på två sätt.
För det första, han såg allt under solen.
Hans älsklingsfras var: - Jag såg under solen.
Tittar man bara under solen, förstår man inte livets mening.
Vi träffade sorgsna människor på Costa del Sol.
Människor som haft en härlig tvåveckors semester i Spanien.
De hade sedan sålt allt och flyttat dit för att bo under solen.
Inget under att Eldorado var ett fiasko. De var besvikna.
Nu är de i ekonomisk knipa med sin semesterbostad.
Livet kan inte levas under solen. Vi behöver ett högre perspektiv.
Ser man bara det som är under solen blir livets mening oklar.
Salomos andra begränsning var att han såg bara detta livet.
Om vi inte ser utanför den här världen och tiden -
förstår vi inte vad livet handlar om.
Vi behöver Guds perspektiv utanför våra begränsningar.
Både tid och plats ger ett för smalt perspektiv på livet.
Först när vi ser livet i himlens och det kommande livets perspektiv,
börjar vi förstå vad livet handlar om.
Salomos tunnelseende ledde till negativt tänkande.
Vi lever i en vetenskaplig tid och ser med vetenskapens ögon.
Vetenskapen ser bara denna världen.
En vetenskaplig tid har samma tunnelsyn som Salomo.
Vi har vuxit upp med det och lider alla av det.
Livet bör ses utifrån för att vi ska se rätt.
Gud är utanför livet och Han ser det på rätt sätt.
Alltid när Salomo nämnde Gud blev han positiv och hoppfull.
Alltid när han lämnade bort Gud i ekvationen -
och bara iakttog människor här i världen, blev han nertyngd.
När Gud kom med i bilden, hittade han ett nytt perspektiv.
Predikaren har två kapitel där Gud är starkt närvarande.
Där är livet i balans. Det första är kapitel 3.
Det är bäst känt och mest citerat:
- Allt har sin tid.
Melvyn Braggs senaste roman heter En tid att dansa.
Många författare har tagit en fras ur Predikaren 3 -
som titel på en roman eller film.
Det är det enda många känner till ur Predikaren.
Tyvärr citeras stället inte i sin helhet.
Det är en rytmisk och poetisk sång.
Det viktigaste kommer i prosan genast efter dikten.
Där står att Gud bestämmer vår tid.
- Min tid står i dina händer, skriver Psalmisten.
Om vi tror att Han vet när vi ska dansa och gråta -
då är livet inte en slump.
De är Guds val för dig. Han väver ditt livs väv.
Livet är inte bara lycka. Det är inte bra för dig.
Om våra känslor alltid låg på samma nivå, hade vi inga känslor.
Utan vågdalar, kan man inte vara på vågtopparna.
Vi skulle inte ha känslor, om allt var jämnt. Tack Gud för det!
Ibland känner vi för att dansa, ibland inte.
Kyssas har sin tid, låta bli har sin.
Jag har skrivit en sång om det här, som vi ska sjunga.
Melodin är bekant.
Den handlar om olika tider enligt Predikaren 3.
Den börjar och slutar med Gud som bestämmer våra tider.
Det är underbart att med Gud sker allt i rätt tid.
Detta är inte fatalism där ingen kan påverka ödet.
Guds fria val och vad Han låter ske är något helt annat.
Han varierar våra liv så att Hans syften fullföljs.
- Gud är allsmäktig. Han bestämmer tiderna.
- Födas har sin tid, dö har sin.
- Plantera har sin tid, skörda har sin.
- Döda har sin tid, hela har sin.
- Riva ner har sin tid, bygga upp har sin.
- Gråta har sin tid, le har sin.
- Sörja har sin tid, dansa har sin.
- Kyssa har sin tid, låta bli har sin.
- Söka upp har sin tid, tappa bort har sin.
- Förvara har sin tid, kasta bort har sin.
- Riva sönder har sin tid, sy ihop har sin.
- Tiga har sin tid, tala har sin.
- Älska har sin tid, hata har sin.
- Krig har sin tid, fred har sin.
- Ha det så roligt, men kom ihåg:
- Gud är allsmäktig, Han bestämmer.
Därför ber Bibeln oss att planera med tillägget: - Om Gud vill.
Min far skrev (DV) i sina brev.
Det stod för en fras på latin 'Deo Volenti', om Gud så vill.
Han skrev: - Jag kommer nästa vecka (DV).
Så gör den som vet att vår tid står i Guds händer.
Planer kan gå i stöpet, om Gud har andra planer.
Det är en positiv sak. Det är inte fatalism.
Gud ändrar sina planer och ångrar sig. Så säger Bibeln.
Han svarar på vår attityd. Ångrar vi oss, så ångrar Han sig.
Mose fick Gud att ändra sig.
Han vädjade till Gud. Gud är inte en mekanisk kraft.
Han är en levande person.
Han kan ändra tider, och ge dig dans, när du väntade dig gråt.
Det är första kapitlet med Gud. Det har en positiv ton.
Salomo säger att Gud kan ge oss ett livsmönster.
Gud kan se till att Hans syften med ditt liv blir uppfyllda.
- Livet är tillräckligt långt för att leva ut Guds syfte -
men för kort för att kasta bort ett enda ögonblick, sa min far.
Salomo säger så i Pred. 3. Vår tid står i Guds händer.
Han bestämmer, men inte på ett godtyckligt, förutbestämt sätt.
Han bestämmer vad som är bäst för oss för den kommande tidsåldern.
Det är fint att någon bryr sig om oss på det sättet.
Om det ser stenigt ut framför -
har Gud sett till vårt bästa. Han för oss igenom.
Det formar vår karaktär för framtida välsignelser.
Det som avgör är det vidare perspektivet på nästa tidsålder.
Den här världen är kortvarig och ska försvinna.
När jag var 20, var ett år 1/20 av i mitt minne.
När jag var 40, var ett år 1/40 av mitt minne.
När jag var 60, var ett år 1/60 av mitt minne.
Nästa vecka fyller jag 63, då blir ett år 1/63 av minnet.
Livet pressas ihop i minnet. Tiden går allt snabbare.
Vi var här nyligen -
fast jag haft två konferenser sedan dess.
Vi har en hel evighet att dra nytta av det vi lärt här i livet -
och att njuta av Guds godhet. Vi har all orsak att leva.
Det andra kapitlet där Guds närvaro känns är kapitel 12.
Det är värt att läsa -
för det skrevs av en gammal man.
Det är en fin beskrivning av åldrandet, så jag ska läsa den.
Jag har redan en fot i graven och den andra på ett bananskal.
Jag börjar i Pred. 11:9. Dessa kapitelindelningar! De stör.
Tänk er en Bibel utan kapitel eller verser. Då skulle vi kunna den!
Jag läser från Pred. 11:7 (fritt översatt).
Det är härligt att leva!
Om en människa når en hög ålder, låt henne glädjas över varje dag -
men också se att evigheten är lång. Allt här är värdelöst i jämförelse.
Unge man, det är härligt att vara ung! Njut av varje stund.
Gör allt det du vill. Ta emot allt.
Kom ihåg att du ansvarar inför Gud för allt du gör.
Låt sorgen vika, men kom ihåg att en ung man kan missta sig.
Låt inte ungdomstiden få dig att glömma din Skapare.
Ära honom i din ungdoms dagar -
innan de onda åren kommer då du inte längre njuter av livet.
Då är det för sent att minnas Honom -
när solen, ljuset, månen och stjärnorna förmörkas i dina ögon -
och molnen inte längre har en silverkant.
Det kommer en tid när dina lemmar darrar av ålder.
Benen blir svaga, tänderna blir färre och blindhet väntar.
Håll munnen stängd när du äter och tänderna är glesa.
Du vaknar i gryningen vid första fågelsången, men själv är du döv.
Din röst är färglös och ostadig. Du räds höga platser och att falla.
En vithårig gammal man som släpar sig fram -
utan sexuell lust. Du står vid dödens port.
Du närmar dig din eviga boning, när sörjarna går på gatan.
Kom ihåg din Skapare nu, medan du är ung -
innan silvertråden brister och den gyllene skålen slås sönder -
krukan vid källan krossas och brunnshjulet slås itu -
stoftet vänder åter till jorden och anden vänder åter till Gud.
Allt är fåfänglighet, säger Predikaren.
Eftersom Predikaren var vis, fortsatte han att undervisa.
Han samlade ordspråk och ordnade dem. Han var en vis och god lärare.
Han undervisade om det han visste på ett intressant sätt.
En vis mans ord är uddar som manar till handling -
som indrivna spikar av sanning.
Visa elever tar vara på det som lärarna delar.
Min son, låt varna dig. Det finns ingen ände på åsikterna.
Att studera dem kan pågå för evigt och trötta ut dig.
Detta är slutsatsen: Frukta Gud och håll Hans bud.
Det hör alla människor till. Gud för våra gärningar fram i domen -
med allt som är fördolt, vare sig det är gott eller ont.
Vilket budskap till unga människor!
För det första: - Kom ihåg din Gud.
Han medger att han glömt Honom. Höga visan nämner inte Gud.
Han var ung och förälskad. Han glömde Gud helt.
Han säger till de unga: - Tänk på Gud när ni är unga.
För det andra säger han: - Frukta Gud.
- Tänk på Gud och frukta Honom.
Herrens fruktan är vishetens början enligt Bibelns vishetslitteratur.
Bibeln gör dig inte smart, men den gör dig vis.
En som är smart tjänar mer pengar. Den som är vis får ut mer av livet.
Det första steget till vishet är att frukta Gud mer än allt annat.
Människor är rädda för aids, arbetslöshet och mycket annat.
Om vi fruktar Gud, behöver vi inte frukta annat eller andra.
En stor fruktan driver bort små rädslor.
Vi ska frukta Herren, för en dag ska vi göra räkenskap för Honom.
Det är sunt att frukta att Han säger: - Du misslyckades.
Det är viktigt att frukta Gud. Det uppmuntrar oss att leva rätt.
Min bok 'Vägen till helvetet' har väckt diskussion.
Även många i församlingarna vill inte höra ett ord om detta.
Ändå sade Jesus till pånyttfödda troende:
- Var inte rädda för dem som kan döda kroppen.
- Frukta honom som kan kasta både själ och kropp i helvetet.
Om människor utanför kyrkan inte fruktar Gud, är det för att -
man inte fruktar Gud inom kyrkan heller. Fruktan smittar.
Man tror att Gud är en snäll gammal farbror. De har fel.
Tänk på Gud, frukta Gud och lyd Gud.
Jag var gäst hos en miljonär i Dallas, Texas.
Pappan hade köpt en bil åt dottern för skolresorna för 1,5 år sedan.
När jag var där, kom dottern hem gående. Bilen hade stannat.
Pappan ringde efter en mekaniker.
Mekanikerna ringde. Pappan frågade dottern: - Har du fyllt på oljan?
Dottern svarade: - Olja? Det har du inte talat om. Jag har bara tankat.
Hon hade kört 1,5 år. Bilens handbok låg i handskfacket.
Hon hade aldrig brytt sig om att läsa den.
Han hade inflytande, så Toyota lovade skicka en ny motor utan kostnad.
I gengäld berättade han om Toyotas fina erbjudande till alla sina vänner.
Dottern var en idiot när det gällde bilen.
Hon brydde sig inte om anvisningarna från tillverkaren.
Hon körde slut på bilen på ett och ett halvt år.
Människor är lika dumma. De läser inte Tillverkarens handbok.
Tänk på Gud. Frukta Honom. Studera Hans handbok för livet.
Därför finns Predikaren i Bibeln.
Den berättar var du slutar, om du inte hittar Hans livsstil.
Om man inte ser livets mening uti- från himlen och det kommande livet, -
blir man till slut besviken och deprimerad -
och säger: - Allt är fåfängligt.
- Jag dör och människorna glömmer mig. Jag lämnar inga spår.
Kristna vet att i Herren är ingen möda förspilld.
Den har eviga följder för gott eller ont.
Att veta att det du gör kan ha följder som håller i evighet.
Det gäller evigheten. Därför tror jag Predikaren finns i Bibeln.
För många år sedan predikade jag om Predikaren.
Vi såg fler omvändelser under den serien än andra.
Jag skulle inte ha valt Predikaren för evangelisation.
Till och med judar kom till tro.
Mitt i serien ringde man mig att Charles Colson var i England.
Han var inblandad i Watergate-skandalen.
Han ville berätta sitt vittnesbörd i vår församling i Guildford.
Det harmade mig. Jag hade förberett mig att tala om Pred. 5.
Jag ville inte ändra mina planer på grund av en tillresande storhet.
Jag höll fast vid min plan och undervisade om Pred. 5.
Sedan presenterade jag Chuck Colson, Nixons högra hand.
Han steg upp: - Jag behöver inte vittna. Ni hörde det redan.
- Predikarens femte kapitel beskriver mitt liv.
Vers för vers visade han hur han kastat bort sitt liv.
Han strök under: - Var inte för snar med din mun. Allt registreras.
Det är kärnan i Predikaren 5.
Gud vet om våra ord, gärningar, tankar och känslor.
Gud undervisar oss positivt om hur vi ska leva i Bibeln.
Han undervisar oss också negativt om hur vi inte ska leva.
Tillsammans blir det en bra bild.
Predikarens bok är negativ. Den säger: - Sluta inte så här.
- Om du glömmer Gud och inte fruktar Honom -
känns allt fåfängligt till slut. Vill du leva så?
- Eller villl du leva på Guds sätt? Då kan du tacka Gud till slut.
Jag fick en gång en profetia:
- Min son, jag vill att du ska leva och arbeta så att du -
när du en gång ser mig kan säga: Herre, vi gjorde det!
- Herre, vi gjorde det!
Då känns livet värt att leva!
Översättning: Heaven TV7 Sverige