VANHA TESTAMENTTI AVAUTUU
1. JA 2. KUNINGASTEN KIRJA, Osa 2
Viimeksi loin yleiskatsauksen 1. ja 2. Kuningasten kirjaan.
Heprean kielellä ne ovat yksi kirja, Israelin kuningaskunnat.
Tällä kerralla tutkin yksittäisten kuninkaiden elämää ja kriisejä.
Ensin tutkin kuningas Salomoa. Hän aloittaa Kuningasten kirjat.
Hänen valtakautensa vaikuttaa yhtäältä hyvältä, toisaalta huonolta.
Salomo oli hyvä mies. Hän aloitti hyvin.
Jumala ilmestyi hänelle unessa hänen valtakautensa alussa ja sanoi:
"Annan sinulle, mitä ikinä pyydät."
Se on todellinen koetinkivi.
Salomo pyysi viisautta, koska hän oli kokematon kuninkaana.
Hän tiesi tarvitsevansa viisautta, mikäli hän aikoi olla hyvä kuningas.
Jumala sanoi: "Koska pyysit viisautta," -
"annan sinulle senkin, mitä et pyytänyt: vaurautta, mainetta, valtaa.
Kun Salomo heräsi, häntä odotti tilanne, jossa tarvittiin viisautta.
Kaksi prostituoitua kiisteli vauvasta.
Molemmilla oli vauva, mutta yön aikana toinen oli kuollut.
Molemmat väittivät elossa olevaa vauvaa omakseen.
On vaikea tilanne, kun kaksi naista väittää lasta omakseen.
Salomo oli pyytänyt viisautta ja saanut sitä.
Herra kehotti häntä sanomaan, että vauva halkaistaan, -
ja kumpikin nainen saisi puolet.
Samassa lapsen oikea äiti sanoi: "Antakaa lapsi toiselle naiselle."
Nainen, joka ei ollut äiti, olisi surutta antanut tappaa lapsen.
Niin asia ratkesi.
Viisauden sanat ovat kaikkien Hengellä täyttyneiden ulottuvilla.
Eräs nuoripari kysyi apuani sanoen: "Ellet osaa neuvoa, otamme eron."
Minulla oli aikaa viisi minuuttia.
He olivat olleet naimisissa kokonaiset kolme kuukautta.
He olivat tavanneet vankilassa. Nainen teki vapaaehtoistyötä.
Hänet oli lähetetty miesvankien luo. Se jo sinänsä on ongelmallista.
Nainen oli tavannut miehen vankilassa ja johtanut hänet uskoon.
Joidenkin vuosien kuluttua mies vapautui.
Hänellä ei ollut paikkaa, minne mennä.
Nainen oli kolmekymppinen yksineläjä.
He huomasivat, että heillä on tunteita toisiaan kohtaan.
He menivät suoraa päätä naimisiin ja muuttivat yhteen.
He huomasivat olevansa vastakohdat. Yhteinen usko ei yksin riitä.
Mies söi sormillaan.
Illalla hän jätti rytkyt lattialle ja puki ne siitä taas ylleen aamulla.
Nainen oli kasvanut kukkasten ja pitsiverhojen maailmassa.
Nyt he pyysivät minulta neuvoa.
Pyysin Herralta viisautta. Hän antoi sitä.
Sanoin: "Toimikaa vuoroviikoin aina jommankumman tavoilla."
"Ensimmäisellä viikolla jätätte vaatteet lojumaan ja syötte sormin."
"Toisella viikolla panette vaatteet kaappiin ja syötte aterimilla."
Tyttö sanoi: "Kuulostaa omituiselta. Sen siis täytyy olla Herrasta."
Niin he lähtivät. En ole nähnyt heitä sen jälkeen.
Puolen vuoden kuluttua sain heiltä kirjeen:
"Emme osanneet kuvitellakaan, että avioelämä voisi olla näin ihanaa."
En tiedä, noudattivatko he yhä neuvoani vuoroviikoista.
Voisin kirjoittaa parisuhdeoppaan: "Viikko sitä, viikko tätä".
En ole jakanut samaa neuvoa muille. Jumala antoi viisauden sanat heille.
Jaakob sanoo: "Jos sinulta puuttuu viisautta, ano äläkä epäile."
Salomo pyysi viisautta ja sai sitä. Hän oli viisas mies.
Hän halusi jakaa viisauttaan muille. Hän keräsi 3 000 sananlaskua.
Kuningasten kirjan mukaan hän laati 1 005 laulua.
Jumala julkaisi niistä kuusi. Minulla on siitä teoria.
Salomolla oli 700 vaimoa ja 300 jalkavaimoa.
Jumala ei suostunut julkaisemaan 999:ää laulua.
Uskon, että Salomo kirjoitti laulun joka vaimolle.
Ainoa, joka jäi Raamattuun, on Laulujen laulu.
Kutsuisitko viisaaksi miestä, joka hankkii 700 anoppia?
Salomo muistutti meitä. Hänellä oli paljon viisautta kaikille muille.
Hän itse jäi paitsi. Surullista. Hän kirjoitti kolme kirjaa.
Hän kirjoitti nuorena Laulujen laulun.
Hän oli niin rakastunut, ettei hän muistanut mainita Jumalaa lainkaan.
Hänellä oli jo 60 vaimoa, mutta sitten hän tapasi sen oikean.
Hän kirjoitti Sananlaskut keski- ikäisenä: "Poikani, varo naisia!"
Niin voi sanoa vain keski-ikäinen. Eräs teinityttö kysyi äidiltään:
"Mitä väärää teit iässäni, kun olet niin huolissasi minusta?"
Sitten Salomo kirjoitti Saarnaajan: "Muista Luojaasi nuoruudessasi," -
"ennen kuin jalat vapisevat, hampaat putoavat ja silmät hämärtyvät."
Elettiin rauhan ja vaurauden kautta. Oli aikaa filosofoida.
Salomo saattoi pohtia musiikkia, maanviljelyä ja arkkitehtuuria.
Silti mikään ei tuonut hänelle tyydytystä.
Saarnaajan kirja on Raamatun surullisimpia kirjoja.
Kaikki oli turhuutta. Hän ei ollut päässyt elämässään mihinkään.
Salomo teki hyviä asioita. Hän rakensi temppelin Herralle.
Hän oli perinyt materiaalit ja piirustukset isältään Daavidilta.
Temppeli oli suurenmoinen.
Tässä on Salomon palatsi ja tässä temppeli.
Temppelin rakentaminen kesti 7 vuotta ja palatsin 12 vuotta.
Kuningasten kirjassa kerrotaan eräs mielenkiintoinen seikka.
Vaikka temppeli rakennettiin kivistä, vasaran ja taltan ääntä ei kuultu.
Miten kivet voitiin leikata, -
ilman että koskaan kuului taltan ja vasaran ääntä?
Moorian vuorelta läheltä Golgataa löytyi aukko.
Aukko johti valtavaan luolaan.
Sinne pääsee yhä kalliossa olevasta ovesta Damaskon portin läheltä.
Se on ison konserttisalin kokoinen.
Lattiaa peittävät miljoonat pienet veistojäljet.
Luola jatkuu metritolkulla temppelin alle.
Kiviaines on pehmeää. Sitä voi leikata linkkuveitsellä tai kynnellä.
Maan pinnalle nostettuna kivi hapettuu ja kovettuu.
Tässä on tuota kiveä. Se on kovaa.
Se on leikattu linkkuveitsellä.
Kiviaines on pehmeää, mutta hapettuessaan se kovettuu -
kauniiksi valkoiseksi kiveksi. Kivi tuli siis maan alta.
Kivilohkareet leikattiin sopivankokoisiksi luolassa.
Itkumuuria kutsutaan nykyään Länsimuuriksi.
Jos kysyy tietä Itkumuurille. ohjataan verovirastoon.
Länsimuurissa on kiviä, joiden koko on 12 x 1 x 1 metriä.
Ne painavat satoja tonneja. Ne leikattiin ja rullattiin paikalleen.
Niin Salomo rakensi temppelin.
On surullista, että Salomolla oli heikkoutensa:
hän otti liian monta vaimoa.
Hän meni naimisiin faraon tyttären kanssa.
Egyptiläisenä tämä ei voinut asua Pyhässä kaupungissa.
Salomo rakensi hänelle palatsin kaupungin muurien ulkopuolelle.
Se löydettiin viime vuonna.
Paikalta löytyi egyptiläinen palatsi, -
jonka pylväitä ympäröivät lootuksenlehdet.
Ne ovat ainoita egyptiläisiä löydöksiä Israelissa.
Se on Damaskon portin pohjoispuolella luostarin alla.
Tämän palatsin Salomo rakensi faraon tyttärelle.
Arkeologia vahvistaa monia Raamatun asioita.
Temppeli avattiin 480 vuotta Egyptistä lähdön jälkeen.
Salomon rukous temppelin vihkiäisissä on mitä innostavin!
Temppeli avattiin seitsemännessä kuussa Lehtimajanjuhlan aikaan.
Herran kirkkaus laskeutui alas, aivan kuten ilmestysmajassa.
Silti Salomon vaimot toivat pakanajumalia palatsiin -
ja kaupunkiin, johon Jumala oli asettanut nimensä.
Se vaikutti kansaan.
Temppelin rakennustöissä käytettiin orjia. Verot olivat ankarat.
Se suututti pohjoisen asukkaat.
Salomon toiminta johti vääjäämättä katastrofiin.
Jumala sanoo: "Koska rakensit minulle temppelin," -
"valtakunta hajoaa vasta poikasi valtakaudella."
Juuri niin tapahtui.
Valtakunta jakaantui Salomon pojan valtakaudella.
Tarkastelen vielä muutamia yksityiskohtia.
Kirjoittaja käytti pohjoisen ja etelän aikakirjoja.
Merkinnät eroavat hieman toisistaan.
Israelin kuninkaista kerrotaan valtaannousun alkuhetki, -
pääkaupungin nimi, valtakauden pituus, -
tuomio: "Hän teki sitä, mikä oli pahaa Herran silmissä", -
isän nimi, tietolähteen nimi -
kuolema ja kuninkaan pojan nimi, -
ellei valtaistuimelle sitten noussut joku muu.
Pohjoisen kuninkaista kerrotaan nämä tiedot.
Heitä verrataan ensimmäiseen kuninkaaseen, Jerobeamiin.
Hän ei ollut kovin hyvä kuningas. Yleensä sanotaan:
"Hän teki pahaa Herran silmissä aivan kuten Jerobeam."
Etelän kuninkaista kerrotaan hieman eri asioita:
kuninkaan valtaannousun alkuhetki ja ikä. Jotkut olivat poikakuninkaita.
Sitten kerrotaan hallituskauden pituus ja kuninkaan äidin nimi.
En tiedä, miksi. Nykyään juutalaisuus periytyy äidiltä.
Raamatun aikaan se periytyi isältä.
Sitten seurasi tuomio. Pohjoisessa kaikki kuninkaat olivat pahoja.
Etelässä oli sekä hyviä että huonoja kuninkaita.
Sitten mainitaan tietolähde, kuninkaan kuolema ja joidenkin hautaaminen.
Sitten mainitaan kuninkaan poika tai seuraaja.
Etelän kuninkaat olivat pahoja verrattuna Daavidiin.
Pohjoisen kuninkaat olivat pahoja verrattuna Jerobeamiin.
Hyvät kuninkaat olivat hyviä, koska he olivat erilaisia.
Tarkastellaan hyvien ja pahojen kuninkaiden määrää.
Jotkut kuninkaat olivat erittäin hyviä, -
jotkut olivat pelkästään hyviä, -
jotkut olivat pahoja ja jotkut taas erittäin pahoja.
Lisäksi oli yksi kuningatar.
Jumala oli luvannut, että jos Hänen käskynsä pidetään, -
Daavidin valtaistuimella istuisi aina poika, ei tytärtä.
Israelilla ei ollut tarkoitus olla kuningattaria, mutta yksi heitä oli.
Olen kirjoittanut nimet eri väreillä.
Pohjoisen kuninkaista suuri osa oli erittäin pahoja.
Muutamat olivat vain pahoja. Kukaan ei ollut hyvä, saati erittäin hyvä.
Sekä pohjoisessa että etelässä oli kummassakin 20 kuningasta.
Etelä kesti 140 vuotta pitempään. Hyvät kuninkaat hallitsevat pitempään.
Kuninkaita oli sama määrä.
Pahat kuninkaat vaihtuivat nopeasti. Joku hallitsi vain pari kuukautta.
Jeehu oli pohjoisen pahimpia kuninkaita.
Ahab oli varsin paha kuningas.
Hän nai vierasmaalaisen prinsessan, foinikialaisen Tyyrosta.
Foinikiassa prinsessaa kutsuttiin nimellä "Esikko".
Hepreaksi sana merkitsi "jätettä". Nimi on Iisebel.
Ahab nai prinsessa Esikon, joka oli hepreaksi: "jäte".
Iisebel oli kauhistus.
Ilmestyskirjassa eräässä kirjeessä Aasian seitsemälle seurakunnalle -
mainitaan Iisebel, joka tuhosi seurakuntaa.
Iisebelin henki elää.
Iisebel kietoi Ahabin pikkusormensa ympäri.
Ahab oli suurtilallinen. Hän näki Naabotin pienen viinitarhan.
Ahab sanoi: "En panisi pahakseni, vaikka viinitarha kuuluisi meille."
Vaimo sanoi: "Mikset ota sitä? Hoitelemme kyllä Naabotin."
Hän tapatti Naabotin. Ahab sai viinitarhansa.
Sellainen oli Iisebel.
Silloin ensimmäinen suuri profeetta Elia lähetettiin hoitamaan tilanne.
Karmel-vuori on näkemisen arvoinen. Se on 18 kilometriä pitkä.
Sen itäpäässä sisämaan puolella on vajoama huipun alapuolella.
Se muodostaa luonnon amfiteatterin, johon mahtuu 30 000 ihmistä.
Sen täytyy olla paikka, jossa Elia haastoi Baalin profeetat, -
jotka Iisebel oli tuonut palatsiin. Siellä on kuivumaton lähde.
Se pulppusi, vaikka ei ollut satanut 3,5 vuoteen.
Ystäväni Leonard, joka kuoli taannoin joulupäivänä 99 vuoden iässä, -
toimi siellä poliisina brittimandaatin aikana.
Hän harrasti arkeologiaa. Hän vietti vajoamassa kolme päivää -
ja etsi merkkejä Elian alttarista.
Elia rakensi alttarin ja kehotti Baalin profeettoja rakentamaan alttarin -
ja kutsumaan tulta.
Baalin alttarien alla oli tavallisesti näet tunneli.
Pappi ryömi sinne tulitikkuaskin kanssa.
Kun ihmiset huusivat Baalia, hän sytytti tulen.
Elia käski rakentaa alttarin kaikkien nähden.
Hän sanoi: "Tuottakaa tuli, kuten yleensä teette."
Elia oli rohkea mies.
Hän ilmoitti rakentavansa alttarin Herralle.
Hän käski vielä kastella puut ja uhrin vedellä.
Sitten nähtäisiin, kuka on Jumala. Hän pilkkasi pappeja niin kovin, -
että jos hän olisi epäonnistunut, hän olisi ollut mennyttä miestä.
He huusivat: "Baal!"
Hän käski heidän huutaa kovemmin. Ehkä Baal oli lomalla tai vessassa.
Siveässä käännöksessämme sanotaan: "hän on poistunut".
Se on kiertoilmaus tarpeilla käymisestä.
Elia pilkkasi Baalia. Voitteko kuvitella, miten papit kihisivät?
Kello kolme iltauhrin aikaan Elia sanoi: "Jumala, vastaa minulle."
Leonard löysi hanhenmunan kokoisen kiven.
Yhdellä sivulla oli vihreää lasia kiveen kiinni sulaneena.
Jotkut ovat nähneet sen.
Hän vei sen tutkittavaksi geologian laitokselle Jerusalemin yliopistoon.
Professori sanoi: "Tämä kivi ei ole peräisin Israelista."
Leonard sanoi: "Onpas, mutta kertokaa ensin, mikä se on."
Professori lupasi tutkia kiven mikroskoopilla.
Kolmen päivän kuluttua Leonard meni takaisin.
Professori sanoi, että kivi on tavallista kalkkikiveä.
Leonard kysyi: "Entäpä lasi? Sitä ei saanut naarmutettua timantillakaan."
Professori sanoi: "Se on kalkkikiveä, joka on ollut kovassa kuumuudessa."
"Tällaista löytyy ydinpommin jäljiltä."
Leonard tiesi, että kivi oli Elian alttarista.
Hän piti sitä taskussaan loppuikänsä.
Jumalan tuli oli sulattanut sen.
Vein ryhmän Karmel-vuorelle. Sain kaikki etsimään kiviä kontaten.
Kymmenen minuutin jälkeen he lopettivat etsinnät.
He sanoivat, etteivät he halua pastorin palvovan pyhäinjäännöksiä.
Niinpä jäin ilman kiveä.
Iisebel kuuli Elian haasteesta.
Hän uhkasi Eliaa. Elia pakeni henkensä edestä.
Jumalan profeetta pelkäsi yhtä naista.
Elia pakeni ja saapui nääntyneenä Negeviin.
Enkeli valmisti hänelle aterian. Tiesitkö, että enkelit osaavat kokata?
Jumala ei lyönyt Eliaa lyttyyn.
Hän lähetti enkelin valmistamaan aterian, -
jotta Elia jaksaisi keskustella Hänen kanssaan.
Elia kutsui seuraajakseen Elisan, joka oli kyntöpuuhissa.
Elisa halusi kaksinkertaisen annoksen Elian henkeä.
Hän ei halunnut olla kaksi kertaa suurempi kuin Elia.
Jos miehellä oli neljä poikaa, hänen tiluksensa jaettiin viiteen osaan.
Vanhin poika sai kaksinkertaisen osuuden. Hän peri perheyrityksen.
Kaksinkertaista osaa pyytäessään Elisa pyysi perillisen osaa.
Elia sanoi: "Jos näet minun lähtevän, saat olla perilliseni."
Eenokin tavoin Elia ei koskaan kuollut.
Eenok käveli taivaaseen. Elia sai kyydin.
Elisa näki hänen nousevan taivaaseen vaunuissa.
Elian viitta putosi alas. Elisa poimi sen ja käveli Jordanvirralle.
Elia oli aiemmin heilauttanut viittaa joen yli -
ja vesi oli jakautunut.
Elisa halusi nähdä, onko Elian Jumala hänen kanssaan. Vesi jakautui.
Elia ja Elisa olivat erilaiset.
Elia oli taistelija, saarnaaja ja kansan haastaja.
Elisa oli erilainen. Hän herätti kuolleita.
Hän herätti lesken pojan pienessä Suunemin kylässä.
Siitä oli vajaa kilometri matkaa Nainin kylään. Kuulostaako tutulta?
Elisa ruokki 4 000 ihmistä muutamalla ohrakakulla. Kuulostaako tutulta?
Serkukset Johannes Kastaja ja Jeesus olivat kuin Elia ja Elisa.
Elia ja Elisa olivat serkusten esikuva. Heitä kannattaa tutkia.
Jumala lähetti profeetan toisensa jälkeen varoittamaan kansaa -
sen pahoista teistä: Ahija, Jeehu, -
Elia, Miika, Elisa ja Joona.
Joonaa pidetään myyttinä. Mitä hän sitten tekee Kuningasten kirjassa?
Lopuksi tulivat Aamos ja Hoosea.
Jumala käski hurskasta Hooseaa ottamaan vaimoksi prostituoidun.
He saisivat lapsia. Nainen rakastaisi ensimmäistä mutta vihaisi toista.
Kolmas lapsi ei edes olisi Hoosean.
Heille syntyi kolme lasta.
Nainen palaisi kadulle vanhaan ammattiinsa.
Hoosean piti maksaa parittajalle, tuoda vaimo takaisin kotiin -
ja rakastaa tätä.
Sitten Hoosean piti kertoa Israelin lapsille, että siltä Jumalasta tuntuu.
Hoosean kirje on tunteikas.
Se on Jumalan viimeinen vetoomus uskottomalle vaimolle.
Se kaikui kuuroille korville.
Etelässä ei ollut yhtä paljon pahoja kuninkaita.
Yksi kauhistus siellä oli, kuningatar Atalja.
Hän oli Iisebelin tytär. Juudan kuningas otti hänet vaimokseen.
Hän halusi olla Israelin ensimmäinen kuningatar.
Hän tappoi järjestään kaikki Daavidin kuningassuvun lapset, -
jotta hän pääsi kuningattareksi.
Ylipappi aavisti hänen aikeensa. Hän kätki nuorimman pojan, Jooaan.
Kun Atalja kuoli, Jooas-poika nostettiin valtaistuimelle.
Etelässä oli kaksi erittäin hyvää kuningasta, Hiskia ja Joosia.
Hiskia oli Jesajan aikalainen. Hänestä voi lukea Jesajan kirjasta.
Hiskia teki monia hyviä asioita.
Hän kaivoi vesitunnelin Jerusalemiin, mikä teki kaupungista vahvan.
Sitten hän sairastui pahasti.
Kaksi miestä tuli erämaan poikki pienestä Babylonin kaupungista -
lähettämään Hiskialle tervehdyksen Babylonin kuninkaan puolesta.
Hiskia oli imarreltu: joku niin kaukana tiesi hänen sairaudestaan -
ja ilmaisi huolensa. Hän esitteli vieraille palatsin ja temppelin.
Hän esitteli miehille temppelikullat ja -hopeat.
Hän lähetti miehet matkaan kiitosten kera.
Jesaja kysyi, keitä miehet olivat.
Hiskia kertoi, että he olivat tuoneet tervehdyksen Babylonian kuninkaalta.
Hän kertoi esitelleensä heille palatsin ja temppelin aarteineen päivineen.
Jesaja sanoi: "Babylonialaiset hakevat kaiken, mitä näytit heille."
Aikanaan se tapahtui.
Hiskia oli sekoitus hyvää ja pahaa.
Toinen erittäin hyvä kuningas astui valtaistuimelle 8-vuotiaana.
Joosia syntyi samana vuonna kuin Jeremia.
He olivat aikalaisia ja ikätovereita.
Kuningasten kirjassa ei hiiskuta Jeremiasta sanaakaan.
Joosia määräsi temppelissä tehtäväksi suursiivouksen.
Siivoojat löysivät vanhan hämähäkinseittien peittämän kaapin.
Sen sisältä löytyi 5. Mooseksen kirjan käärö.
Sitä ei ollut luettu vuosiin.
Joosia luki siinä luetellut kiroukset.
Hän tajusi, että heidän tekonsa toisivat kirouksen heidän ylleen.
Hän määräsi kansallisen puhdistuksen.
Uhrikukkulat ja epäjumalat hävitettiin, mutta se ei auttanut.
Kansan sydäntä ei pysty muuttamaan valtiollisilla määräyksillä.
Laki voi muuttaa käytöksen mutta ei sydäntä.
Joosia päätti lähteä sotaan Egyptiä vastaan ja kuoli Megiddossa.
Kansa palasi vanhoille teilleen. Joosiaa seurasivat pahat kuninkaat.
Hiskian ja Joosian välissä oli erittäin paha kuningas, Manasse, -
joka päätyi palvomaan saatanaa.
Hän uhrasi poikavauvojaan paholaiselle Hinnomin laaksossa.
Siitä tuli myöhemmin Gehenna.
Manasse vihastui Jesajalle tämän saarnojen takia.
Hän määräsi hänet pantavaksi onton puunrungon sisälle.
Hän käski kahta puuseppää sahaamaan puun kahtia.
Niin Jesaja kuoli julman Manassen käsissä.
Hepr. 11:ssä sanotaan: "jotkut sahattiin rikki". Se oli Jesaja.
Asiat pahenivat pahenemistaan. Tämäkin on surullinen kertomus.
Olen poiminut muutamia asioita. Mitä tällä halutaan sanoa?
Jumala antoi selvän varoituksen etukäteen, -
ettei heidän pidä jatkaa sillä tiellä. Hän varoittaa aina.
Ihmisiä ei tuomita tietämättömyydestä.
Raamatun periaate on, että meidät tuomitaan sen mukaan, -
minkä tiedämme olevan väärin.
Jos joku ei ole kuullut Jeesuksesta, hän ei joudu kadotukseen sen takia, -
vaan siksi, että hän on rikkonut omaatuntoaan vastaan.
Jokainen tietää, mikä on oikein ja väärin. Jokaisella on omatunto.
Jumalan edessä riittää, että voi sanoa seuranneensa aina omaatuntoaan.
Kuka voi niin sanoa? Se on ongelman ydin.
Jumala lähetti profeettoja pohjoiseen. Etelään Hän lähetti Semajan, -
Obadjan, Jooelin, Jesajan, Miikan, Naahumin, Jeremian, Sefanjan, -
Habakukin ja Danielin. Heillä kaikilla oli varoitus kerrottavanaan.
Ihmiset kuuntelivat vääriä profeettoja. He sanoivat: "Kaikki on hyvin."
Väärillä profeetoilla on aina rauhan sanoma.
"Rauha, rauha, kun ei rauhaa ole."
"He parantavat kepeästi kansani vamman," sanoi Jeremia.
Väärä profeetta puhuu ihmisten korvasyyhyyn.
Sama kiusaus kohtaa jokaista saarnaajaa:
"Älä suututa ihmisiä. Kerro heille, mitä he haluavat kuulla."
Oikeat profeetat puhuvat totuutta ja maksavat siitä hinnan.
Jumala varoitti etukäteen tuhosta profeettojen kautta.
Sanoma toistuu yhä uudelleen ja uudelleen Kuningasten kirjoissa.
Uuden testamentin mukaan tämä on kirjoitettu meille hyödyksi.
Saman Jumala tekee meille, jos lähdemme kulkemaan tuota tietä.
Seurakunta ei ole turvassa.
Nykyäänkin seurakunnassa näkee kahta tässä tuomittua asiaa.
Ensimmäinen on synkretismi, uskontojen yhdistäminen.
Elia kysyi Israelin kansalta: "Kuinka kauan onnutte puolelta toiselle?"
Luulin virheellisesti, että se oli kuin mies, joka epäröi kahden tien välillä.
Ontuminen tarkoittaa kävelyä.
He kävelivät yksi jalka Jahvessa ja toinen jalka Baalissa.
"Kuinka kauan aiotte ontua" -
"yksi jalka yhdessä uskonnossa, toinen toisessa?"
Seurakunnassa näkee synkretismiä.
Canterburyn katedraaliin kutsutaan bahaita, hinduja ja muslimeja -
rukoilemaan puiden puolesta.
Prinssi Philip vaatii uskontoja yhdistymään, -
jotta maaplaneetta, ympäristö ja villieläimet pelastuisivat.
Prinssi Charles haluaa olla uskon, mutta ei kristinuskon, puolustaja.
On muodikasta sanoa, että kaikki uskonnot johtavat Jumalan luo.
Toiseksi seurakunnissa vietetään pakanajuhlia, -
kuten sadonkorjuujuhlaa ja joulua.
Siunaamme kaikkea lemmikeistä kukkiin ja kalastusverkkoihin.
Miksi halloweenina kaiverretaan kurpitsoja?
Ne ovat demonien naamoja.
Myös kristityt jäävät siihen koukkuun.
Joulu on täysin pakanallinen juhla. Se juontuu ajalta ennen Kristusta.
Silloin poltettiin pölkkyjä, laulettiin, syöpöteltiin ja juopoteltiin.
Ensimmäinen lähetyssaarnaaja lähetti Englannista sanan Roomaan:
"En saa pakanoita luopumaan keskitalven juhlasta."
Paavi Gregorius sanoi: "Tee siitä kristillinen juhla."
Meidän täytyy saada Kristus irti joulusta.
Se on pohjimmiltaan pakanajuhla. Pakanapuoli vie siitä voiton.
Kuningasten kirjoista näkee, -
mihin johtaa vieraisiin uskontoihin ja moraalikäsityksiin sekaantuminen.
Jumala, maailmankaikkeuden Kuningas, on myös tuomarimme.
Ennen pitkää menetämme sen, mitä olemme Häneltä saaneet, -
ellemme herää. Se on Kuningasten kirjojen opetus.
Jos se tapahtui heille, se voi tapahtua myös meille.
Jumala antakoon meille viisautta ymmärtää kuulemaamme, -
ettei tarvitsisi oppia kantapään kautta.
Viisautta voi oppia muiden kertomana tai elämänkoulusta, -
jonka tunnusvärit ovat sinimustat.
Salomo sanoi pojalleen: "Ota oppia minusta. Älä opettele kovan kautta."
Raamattu kykenee tekemään meistä viisaita pelastukseen.
Se ei tee meistä välkkyjä mutta viisaita.
Se opettaa kiertämään karikot, joihin Jumalan kansa ajoi.
Pawsonin opetussarjoja voi tilata TV7:n verkkokaupasta: www.tv7.fi/kauppa tai kauppa@tv7.fi
Suomennos: Marianne Tenetz