GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
JOB, Del 1
Nu står Jobs bok i turen.
På hebreiska uttalas namnet: "Jov".
I vårt språk uttalas namnet: "Job".
Vissa av delarna i Jobs bok är mycket bekanta.
Den har gett oss många ordspråk.
Jakob talar i sitt brev om "Jobs tålamod".
Det är ett känt ordspråk i den anglosaxiska världen.
"Jobs vän" kallas den människa som säger:
"Saker kunde vara värre."
Hesekiel håller Job vid sidan om Noa och Daniel -
för den mest rättfärdiga man som någonsin levt.
Job, Noa och Daniel.
Jobs bok citeras vid nästan alla begravningar.
"Herren gav och Herren tog. Välsignat vare Herrens namn."
Orden är nästan utslitna.
Det behövs mycket mod och tro för att uttala de där orden -
och mena dem, då man har förlorat någon som är en kär.
I Händels Messiasoratorium finns några ord från Job med:
"Jag vet att min frälsare lever."
Små delar av Jobs bok är mycket kända.
Inte många har läst igenom hela boken.
Man bör vara noggrann då man citerar Jobs bok.
Annars kanske man citerar ett ställe som är en lögn.
I slutet av boken säger Gud att Jobs vänner hade fel.
Så går det då man citerar text lösryckt ur sitt sammanhang.
Man kanske citerar Jobs vänner, alltså något som inte stämmer.
Man kan inte bara ta en vers och citera den som Guds sanning.
Bibeln är Guds Ord, men en del av den är inte sann.
Ni torde förstå vad jag menar.
Bibeln berättar ärligt om sådant som är fel.
Bibeln berättar hur människor talade -
och hur de korrigerades. Det är viktigt att känna till hela boken.
Det här kanske känns som en konstig inledning.
Jag deltog nyligen i ett teologiskt samtal i en bibelskola.
Deltagarna argumenterade med bibelord. Någon citerade Jobs vänner.
Han nämnde inte bibelstället, men jag visste vad det var.
Han citerade ord som inte var rätta eller sanna.
Men de stödde hans argument och han lät helt biblisk.
I Bibeln har varje uttalande någon form av kontext.
Varje boks budskap avgör uttalandets betydelse.
Då man känner till boken som citatet kommer ifrån -
hålls sammanhanget och betydelsen intakta.
Jobs bok hör till de äldsta kända böckerna.
Den hör troligen till de äldsta skrifterna i människans historia.
Det är inte lätt att datera den -
men boken är från patriarkernas tid, alltså Abrahams tid.
Det har sagts att bokens kultur passar Abrahams tid.
Dessutom känner Job till Abrahams Guds namn, Jahve, och brukar det.
Ändå hänvisas inte till uttåget ur Egypten -
förbundet vid Sinai eller Mose lag.
De är så viktiga -
att varje profet nämner uttåget ur Egypten och förbundet vid Sinai.
Jobs bok passar kulturellt väl in i patriarkernas tid.
Där talas inte om uttåget ur Egypten eller förbundet vid Sinai.
Där nämns Abrahams, Isaks och Jakobs Guds namn.
Om dateringen stämmer hör den till världens äldsta böcker.
Liknande böcker började förekomma först långt senare.
Därför är den unik.
Är den fakta eller fiktion?
Det är en svår fråga. Det finns tre möjligheter.
Det första alternativet är att berättelsen är fakta.
Gamla Testamentet håller Job för en historisk person -
likaså Nya Testamentet. Job existerade säkert.
Till och med hans adress nämns. Ett brev skulle dock returneras.
Han bodde i landet Us.
Man antar att det legat i Mesopotamien -
vid Eufrat och Tigris bakom Damaskus.
Det var en kultur i vilken kameler och får var viktiga.
Job känns verklig.
Job och hans frus reaktioner känns trovärdiga.
Man han nästan höra deras samtal.
Vännernas kommentarer är trovärdiga. Känslorna känns äkta.
Varför skulle någon tänka att det är inte är fakta?
I Jobs bok finns också tecken på fiktion.
Där finns något som känns konstgjort och oäkta -
till exempel vissa händelser.
Fyra katastrofer inträffar efter varandra.
Bara en människa blir kvar för att säga: "Bara jag klarade mig."
Det kan kännas att det inte är trovärdigt -
att bara en person klarar sig undan i alla fyra katastroferna.
Bara en blir vid liv.
Där finns en konstgjord smak.
Och det lyckliga slutet?
Job förlorade alla sina barn men fick nya i stället.
Saknade han inte de andra?
I berättelsen finns något avvikande och konstigt.
Och talen? De är alla i poetisk form.
Poesin är ett konstgjort sätt att tala.
En människa samtalar inte naturligt i poetisk form.
Större delen av Jobs bok är poesi.
Hans vänner deklamerar fina dikter.
Det känns inte trovärdigt att alla Jobs vänner var poeter.
Det är för tillrättalagt.
Vem skrev ner talen?
Vännerna producerade många sidor poesi. Vem skrev ner allt det?
Jag ska vara ärlig.
Jag tror att Jobs bok är en blandning av fiktion och fakta.
Boken baserar sig på en verklig karaktär.
Han råkade ut för olyckor och bör- jade fundera på sitt gudsförhållande.
I Mellanöstern finns också andra berättelser om Job.
Han är känd också utanför Bibeln.
Lidandena och Jobs förhållnings- sätt till dem har gjort intryck.
I andra kulturer finns berättelser om Job.
Även om han kände Israels Gud så är han känd utanför Israel.
Säkert skrev någon annan en berättelse och utvidgade den.
Jag jämför den med Shakespeares historiska dramer.
Shakespeares drama Henrik V baserar sig på historiska händelser.
Henrik V stred verkligen vid Agincourt.
Shakespeare har beskrivit striden och de människor som deltog -
med hjälp av poesin.
Någon har gjort detsamma med berättelsen om Job.
Berättelsen om mannen som fruktar Gud och om hans tålamod -
har blivit till en lång dikt -
som lyfter fram de verkliga frågor han stod inför.
En man vid namn Robert Bolt dog förra veckan.
Han skrev manus till bl.a. "En man för alla tider" och "Lawrence av Arabien".
De är en blandning av fakta och fiktion, faktion.
Bolt ville komma åt kärnan i huvudpersonernas problem.
Hans manus var storslagna.
Alldeles som om han känt huvudpersonerna personligen -
och vetat vad de gick igenom. Det finns två typer av faktion.
Sådan som snedvrider en verklig människas liv.
Sådant finns det gott om i dag.
John Osbornes film om Martin Luther är ett gott exempel.
Den handlar mer om John Osborne än om Martin Luther.
Ibland driver man egna intressen genom bruket av en historisk person.
Det finns också sanningsenlig faktion -
som visar vad som verkligen hände i huvudpersonens liv.
Jag tror att det är frågan om det i Jobs bok. Ni får tänka annorlunda.
Jobs bok är lysande poesi.
Jag är säker på att inte Jobs vänner talade till honom på det viset.
Samma genialiska stämpel finns över hela Jobs bok.
Poesin lyfter fram samtals- kumpanernas verkliga utmaningar.
Författaren måste ha varit ett verkligt geni.
Thomas Carlyle sade: "Den är en ädel bok. Den fascinerar alla."
Alfred Tennyson sade: "Den är alla tiders mest fantastiska dikt."
Det är mycket sagt.
Luther sade den vara Bibelns mest strålande bok.
Den har jämförts med Homeros, Vergilius, Dante -
Milton och Shakespeare.
Den hör till världslitteraturens stora verk.
Denna 4000 år gamla bok är kan- ske det viktigaste litterära verket
genom tiderna. Ändå är det mycket mer än bara litteratur.
Det är hebreisk poesi, vars tyngdpunkt ligger i budskapet.
Den repeterar tankarna som verspar.
Det är också ett filosofiskt verk.
Filosofin leder oss till livets stora frågor.
Varför är vi här? Vad är det frågan om i livet? Var kom det onda ifrån?
Framför allt, varför måste goda människor lida?
Jobs bok besvarar de stora frågorna i dramapoesins form.
Varför finns det smärta och lidande? Varför fördelas de orättvist?
Varför får goda människor lida då onda kommer undan?
Om Gud finns bryr Han sig om vårt lidande?
Job brottas med de dessa djupa frågor.
Därför talar den till varje kultur och människa.
Den är också en teologisk bok.
Filosofin behandlar dessa frågor abstrakt.
Teologin blir tvungen att koppla dem till Gud.
Människan måste ha en viss bild av Gud -
före lidandet kan bli ett problem.
Om du tror att Gud är ond så är lidandet inget problem.
En ond Gud skulle åsamka lidande. Var ligger alltså problemet?
Det blir bara problem om man tror att Gud är god.
Lidandet är inte heller ett problem om man tror -
att Gud är svag och inte kan hjälpa.
Gud skulle känna medkänsla men inte kunna göra något åt saken.
Enbart om man tror att Gud är alls- mäktig och god får man problem.
Lidandet kan vara ett problem bara -
om man tror att Gud är stark och kärleksfull.
Den moderna teologin försöker komma förbi problemet -
genom att förneka någondera. Det är vanligt att förneka Guds godhet.
Man säger att Gud är ond. Han drar oss vid näsan:
"Cancern är ett sjukligt skämt. Sådan är Gud."
I många moderna romaner är det här bilden av Gud.
"Gud är allsmäktig och ond." Det eliminerar lidandets problem.
Inom församlingen har man däremot börjat tro att Gud är svag.
Man intervjuade en biskop på TV.
Han sade att Gud är svag som vatten.
Han hör till delegationen som vakar över den anglikanska kyrkans lära.
Han berättade om den nya upptäckten: Gud är svag.
Han kan inget åt problem. Han väntar sig att vi löser dem.
Han sade sig tro att människorna kommer till kyrkan -
då de förstår hur mycket Gud behöver dem.
Reportern frågade: "Hurdan bild har ni av Gud?"
Han jämförde Gud med en mormor vars kärlek håller familjen samman.
De andra gör arbetet. Reportern sade förbluffad:
"Jag trodde att Gud var Fader, inte mormor."
Man kringgår problemet då man säger att Gud är lika hjälplös som vi.
Man bör bara acceptera lidandet. Man måste bara försöka lindra det.
Bara om man tror att Gud är god, älskande och barmhärtig -
och samtidigt allsmäktig, då är lidandet ett stort problem.
Bakom Jobs bok finns en teologi som säger:
"Jag tror att det finns en god, allsmäktig och älskande Gud."
Det skapar ett problem.
Att se lidandet som ett problem är redan tre fjärdedelar av sanningen.
Den sista fjärdedelen kvarstår. Om Han är god och allsmäktig - varför?
Förhoppningsvis ledde detta fram till frågorna i boken.
En jude och en kristen uppfattar Jobs bok på klart olika vis.
Jag talade redan om det då vi talade om Psaltaren.
I Gamla Testamentet finns det inte en klar uppfattning om evigheten.
Jesu uppståndelse gav liv och odödlighet.
Vi lever på rätt sida om Jesu uppståndelse.
Lidandets problem blir mindre då det jämförs med evigheten.
Paulus sade: "Den här tidens lidanden" -
"väger lätt i jämförelse med den härlighet som ska uppenbaras."
Det ger de kristna ett annorlunda perspektiv på denna tidens lidanden.
Det är fortfarande ett problem men problemet är större -
om man inte har en uppfattning om evigheten och lönen där.
I Jobs bok finns det bara subtila antydningar om evigheten.
Stundvis tror Job att han även efter sin död kommer att få se Gud.
Det här lilla hoppet dyker upp då och då.
Det är inte tydligt nog att lösa problemet på det sätt -
som de kristna löser det.
Jobs bok är antingen ren spekulation eller verklig uppenbarelse.
Jobs boks författare har lagt ord i människors mun.
Ord har lagts i Jobs, Elifas, Bildads och Sofars munnar.
Författaren har vågat lägga ord också i Guds mun.
Antingen är det gissning eller himmelsk uppenbarelse.
Hela bokens nyckel är -
att Gud och satan har slagit vad.
Det är ganska modigt att säga att Gud är en hasardspelare.
Gud slog vad med satan om Job.
Att hitta på något sådant vore hädelse om det inte var sant.
Hela bokens hemlighet ligger i -
att Job aldrig visste sig vara föremålet för en vadslagning.
Han fick aldrig veta vad som låg bakom hans lidande.
Om en jude gjorde sig skyldig till sådant hädande -
skulle följden vara dödsstraff.
Det vore en falsk profetia, och straffet för det var döden.
Jag tror att en genial poet visade på en sann berättelses betydelse -
samt hur den kan tillämpas på kommande generationer i diktform.
Han hade fått en uppenbarelse om vad som hände bakom kulisserna.
Ofta är en händelse på jorden en följd av händelser i himlen.
Vi förstår inte många saker eftersom vi inte kan se himlen.
I Uppenbarelseboken är det först krig i himlen, sedan på jorden.
Kriget på jorden är en följd av kriget i himlen.
Vi vet i allmänhet inte vad som händer i himlen.
Vi förstår inte vad som händer på jorden.
Jobs bok målar upp ett himmelskt rådslag för oss.
Gud ordnar rådslag och inbjuder änglar till det.
Har ni någonsin tänkt på det?
Satan var en ängel vars uppgift var att rapportera om synder.
Det är inte en lätt uppgift. Man kan bli cynisk.
Det är svårt att vara kristen polis, man ser så mycket ondska i arbetet.
Det är svårt att inte bli cynisk. Man kan tappa tron på godheten.
Så blev satan den som han blev.
Han gjorde också uppror på Gud. Från början var han åklagarängeln.
Han var Guds åklagare som reste runt hela jorden -
och rapporterade till Gud hurdana människor var. Han blev så cynisk -
att han inte trodde någon kunde älska Gud för vem Gud var.
Han tänkte att människor älskar Gud bara för välsignelserna.
Antingen är det gissning eller verklig uppenbarelse.
Job hör till vishetslitteraturen.
I judarnas klassificering hör den till "Skrifterna".
Den hör inte till profeterna eller lagen, utan till skrifterna.
Den hör till en samling skrifter -
som tillkom under en profetisk tid utan att vara profetia.
Människan lär sig den svåra vägen.
Vishet lär man sig antingen genom andra människor eller erfarenheter.
Många går i livets skola. Skolans färger är gul och blå.
Våra föräldrar säger: "Gör inte så! Det är inte bra."
Om vi är visa tar vi vara på rådet.
I Ordspråksboken förmedlar en far vishet till sin son.
En far som inte hade lyssnat till sin egen fader.
En flicka frågade sin mamma:
"Vilket fel gjorde du i min ålder då du är så orolig för mig?"
Salomo varnar sin son för kvinnor. Han själv var inte så försiktig.
Vishet kan man lära av andra, och lita på att de vet vad de pratar om.
Ett annat sätt är att lära sig den hårda vägen.
Job lärde sig den hårda vägen. Hemska saker hände honom.
Jag sade att inte allt är rätt och sant i vishetslitteraturen.
Bibeln berättar ärligt hur människorna förvärvade vishet -
och hur de brottades med felaktiga tankar.
Det gäller att vara noggrann då man citerar vishetsböckerna.
Jag ska läsa något ur Guds ord. Hur många håller med om det.
"Bland tusen fanns en respektabel man, inte en enda kvinna."
Hur många håller med om det?
Ett, två ... Båda var män.
Det är fördomsfullt och chauvinistiskt.
Så sägs det i Guds Ord.
Jag läste ur Predikaren. Det var sant för mannen som sade det.
Mannen var Salomo.
Om du hade 700 fruar skulle du tänka lika om kvinnor.
Det var sanning för honom på grund av hans egna val.
Man kan inte predika det som Guds ord, trots att det finns i Bibeln.
Vishetsböckerna visar hur människor brottades med problem.
Man måste vara försiktig så att man inte förmedlar det som Guds Ord.
Vi måste brottas med den tanken.
För det andra är vishet allmängiltigt, aldrig bestämt.
Det betyder att inte ens de visa orden är sanning i varje situation.
De är sanna allmänt taget, men inte alltid.
Ordspråksboken citeras ofta såsom ett löfte.
Den är inte Löftesboken. Den är Ordspråksboken.
Ordspråken är allmänt taget sanna, men inte alltid.
Löftena är alltid sanna.
Ofta citerar människor:
"Förtrösta på Herren av hela ditt hjärta ..." Ords 3:6
"Räkna med honom på alla dina vägar ...Han (ska) göra dina stigar jämna."
Det är allmänt taget sant, men inte alltid.
Det står i Ordspråksboken, inte i en bok med löften.
Om man menar att det alltid är sant så blir man besviken.
Ordspråken och visheten är allmänt taget sanna.
Ordspråken är i poesins form så att de ska vara lätta att minnas.
"Brådska minskar farten." "Den som tvekar går under."
De motsäger varandra! Vilkendera ska man välja?
Det är vishet att veta vilken som är rätt i en viss situation.
Ett ordspråk kan inte tillämpas mekaniskt hur det råkar sig.
"Ju fler kockar dess sämre soppa." "Många rådgivare är en trygghet."
Vilket är rätt? Vishet är allmänt taget sant.
"Ärlighet varar längst." Det är inte alltid sant.
Ibland kan det skada affärerna att vara ärlig.
I vårt språk finns många ordspråk. "Det man sår får man skörda."
Det är inte alltid sant, men nog i allmänhet.
"Den som sår i vind, skördar i storm." "Som man bäddar får man ligga."
"Det man lämnar bakom sig finner man framför sig."
Allt det här är vishet.
De är inte löften. De är allmänt taget sanna.
Vishetslitteraturen menar att livet i grund och botten är moraliskt.
Om man lever ett gott liv är man i allmänhet lyckligare och friskare.
Om man lever ett dåligt liv är man olycklig och sjuk.
Det är allmänt taget sant men jag kommer också på undantag.
Job försöker klara sig mitt bland undantag.
Det är allmänt taget sant att man får lida av ett dåligt liv.
Så är det dock inte alltid. Allmänt taget kan man säga -
att människor som lever ett gott liv är lyckligare och friskare.
I allmänhet håller det streck, men bara i allmänhet.
Problemet uppstår då någon säger att de alltid stämmer.
Ordspråket bakom Jobs bok är: "Om du syndar får du lida".
Om det stämmer så måste det ligga synd bakom varje lidande.
Om man vill hålla fast vid att allt detta är löften -
så säger man till den lidande: "Du har säkert syndat".
Det är trångsynt.
Vi ska se på Jobs boks struktur. Nästa gång studerar vi innehållet.
Jobs bok är en våningssmörgås: prosa, poesi, prosa.
Prosa, poesi, prosa, en våningssmörgås.
Prosapartierna ger berättelsen och dess bakgrund -
början och slutet på vad som hände gamle stackars Job.
I mitten finns ett långt samtal mellan Job och hans tre "vänner".
Vem behöver fiender med sådana vänner?
Elifas, Bildad och Sofar. De för en lång diskussion.
Då de har åkt äntrar Elihu scenen.
Han kommer med ett annat påstående.
Job tiger i hans sällskap.
Det här är mänsklig argumentation. Den säger helt enkelt:
"Om du syndar får du lida. Om du lider måste du ha begått synd."
Om man tillämpar det på varje situation råkar man i problem.
Jag ska berätta ett modernt exempel.
"Om du inte blivit helad så har du inte tro." Det är sant ibland.
I Bibeln står det om situationer -
då Jesus inte förmådde göra under på grund av människornas otro.
Ibland är det sant att en människa inte blir helad pga. brist på tro.
Om ordspråket tillämpas som ett löfte för alla -
så sårar man människor djupt.
Det här hände Job.
Vännerna sade: "Om du inte har blivit botad så saknar du tro."
Job kunde inte godkänna det.
De sade: "Du har säkert syndat. Bekänn så blir du frisatt."
Det var grymt, eftersom det inte var sant.
Job hade levt ett gott liv i Guds ögon. Han var rättfärdig.
Det var grymt att säga så till honom.
Han började gräva i sitt samvete efter något som inte fanns där.
Vissa verkar även i dag som Jobs vänner.
Då får en allmän sanning bli sanning i en viss situation.
Vi kan inte känna till en människas hela livssituation.
Om vi tillämpar dessa rigorösa föreställningar så sårar vi människor.
Sedan kommer samtalet mellan Gud och Job.
En människan kan inte vinna en debatt med Gud.
Stackars Job förlorade den debatten.
Han kom till den punkt då han inte längre krävde svar.
Det är verklig frid.
Det är frågan om att komma in i ett sådant förhållande till Gud -
där inga svar behövs.
Man frågar mig ofta vad som händer med spädbarn som dör.
Mitt ärliga svar är att jag inte vet.
Jag vet ändå att vad än Gud gör så är det alltid rätt.
Vissa vill försäkra sina närmaste om att deras barn är i himlen.
Det sägs inte så i Bibeln, så jag vill inte säga så.
Jag vill att människor känner Gud så -
att det vet att Han alltid gör allting rätt.
Till slut kommer de också till att vad Gud än gjort var rätt.
Vi söker inte efter svar på frågan utan förtröstan på Gud -
som vet vad Han gör. Det är verklig tro.
Det finns tider då du frågar: "Var- för Gud? Varför gjorde Du oss detta?"
Friden kommer då du kan säga: "Vi behöver inte veta."
"Vi vet att Du vet och det räcker för oss."
I mitten av boken finns alltså diskussionerna i poesins form -
konstgjort konstruerade.
Inledningen och avslutningen står i prosa.
Vi hinner precis börja att gå igenom handlingen.
I boken finns två handlingar skickligt vävda in i varandra:
den himmelska och den jordiska. Det kan vara svårt att skilja dem åt.
Boken börjar med den himmelska berättelsen, diskussion i himlen.
Den förs mellan Gud och en ängel kallad satan.
De går två ronder med diskussioner.
Detta följs av diskussioner och avslutning.
Satan är en cyniker i detta skede.
Han tror inte att någon är god i sig själv.
Alla har något dolt motiv.
Satan säger: "Människorna älskar Dig för att Du tar hand om dem."
"De är Dina bara därför att Du fördelat korten till deras fördel"
"De tror på Dig för att det lönar sig för dem."
"Om Du inte tog hand om dem skulle de inte älska Dig."
Många cyniker säger samma sak i dag.
"Du är kristen bara för att du tjänar på det."
Satan säger alltså -
att människorna inte älskar Gud för den Han är.
De går i församlingen för att de tror att det ska ge dem framgång.
Han säger att om inte Gud välsignade dem -
skulle de vända Gud ryggen. De kan säkert vara sant för många -
men inte alla. Gud försvarar alltså sig själv och frågar:
"Mötte du Job då du vandrade på jorden?"
Det avslöjar något viktigt:
satan kan bara vara på ett ställe i gången.
Många säger att satan attackerat dem.
En man sade i ett möte: "Satan attackerade i dag."
"Jag försov mig och missade ett viktigt möte."
"Satan har attackerat mig."
Jag sade att satan inte hade något med saken att göra.
Mannen hade glömt att ställa väckarklockan och skyllde på satan.
Om satan attackerar dig måste du vara världens viktigaste person.
Han har hantlangare men kan själv bara vara på ett ställe i taget.
Han frestade Jesus och stack.
Han går runt på jorden från ställe till ställe. Han är skapad.
Vi har ett grekiskt tänkande om det naturliga och övernaturliga.
Till vilken sida hör satan?
Vi placerar honom på samma sida som Gud, i det övernaturliga.
Om verkligheten delas på Bibelns vis mellan det skapade och Skaparen -
så finns han bland de skapade.
Han är kanske den listigaste bland de skapade, men skapad, inte gud.
Han är inte allsmäktig eller alle- städes närvarande. Han är skapad.
Som ängel hade han en viss uppgift. Han förde fram sin sak inför Gud.
Gud sade: "Du kan ha rätt i fråga om mycket."
"I fråga om min tjänare Job har du fel."
"Han älskar mig för att han älskar mig, inte för välsignelserna."
Satan sade: "Vi slår vad!"
"Ta bort Dina välsignelser så kommer han att förbanna Dig."
Gud sade: "Satan, du får göra det."
Satan kan inte röra någon människa utan Guds tillstånd.
Det borde trösta dig.
Därför ber vi: "Inled oss inte i frestelse".
Satan kan inte fresta dig om inte Gud tillåter det.
Församlingens strängaste tuktan är att lämna någon i satans händer.
Det är extrem tuktan.
Satan kan inte röra en människa som tillhör Gud -
utan Guds tillstånd.
Därför gav Gud löftet i Nya Testamentet -
att ingen frestas över sin förmåga.
Satan är i Guds ledband. Han måste göra det Gud befaller.
Han kan inte utmana Gud. Han kan vara ett problem för oss, inte för Gud.
Nästa gång ska vi titta på vad som följde av detta.
Vem vann vadet, Gud eller satan?
Översättning: Andreas Forsberg