VANHA TESTAMENTTI AVAUTUU
PSALMIT, Osa 2
Tarkastelemme Psalmeja, -
eritoten psalmiryhmiä, jotta näemme niiden asiayhteyden.
Kävimme läpi Psalmit 22, 23 ja 24.
Seuraava psalmiryhmä on Psalmit 96―99.
Niillä on yhteinen teema: "Jumala hallitsee. Jumala on Kuningas."
Jumalan valtakuntaan ei viitata sen lähemmin Vanhassa testamentissa.
Psalmiryhmä, jonka muodostavat Psalmit 113―118, -
tunnetaan heprean kielellä nimellä "Hallel". Niitä lauletaan pääsiäisenä.
Psalmilla 118 on paljon merkitystä myös kristityn elämässä.
Sen kertosäkeessä lauletaan: "Tämä on se päivä, jonka Herra on tehnyt."
"Riemuitkaamme ja iloitkaamme siitä."
Vanhassa testamentissa sillä viitataan pääsiäiseen, ei sunnuntaihin.
Samassa Psalmissa on avunhuuto: "Oi, Herra, auta!"
Kirjaimellisesti se on: "vapauta meidät", hepreaksi: "ho shana".
Siitä tulee hoosianna-huudahdus.
Me pidämme sitä taivaallisena tervehdyksenä.
Tosiasiassa se on vapauden vaatimista: "Ho shana!"
Jeesukselle huudettiin sitä, kun Hän ratsasti pääsiäisenä aasilla.
Ihmiset uskoivat, että Jeesus vapauttaa heidät Rooman vallan alta.
Jeesus kääntyi kaupunginportin jälkeen vasemmalle eikä oikealle.
Väki hiljeni.
Jeesus ajoi juutalaiset liikemiehet ulos temppelistä ruoska kädessään, -
sen sijaan että olisi ajanut roomalaiset ulos.
Roomalainen linnake oli oikealla ja temppeli vasemmalla.
Ihmiset heittelivät palmunoksia ja huusivat: "Hoosianna! Pelasta!"
Ihmiset pettyivät niin, että pian he jo huusivat: "Ristiinnaulitse!"
He valitsivat Barabbasin, vapaustaistelijan.
Psalmi 118 on Hoosianna-psalmi, vapauden ja pääsiäisen laulu.
Psalmit 120―134 ovat nouskaamme ylös -psalmeja.
Niitä sanotaankin matkalauluiksi.
Jerusalem sijaitsee kukkulan laella.
Pyhiinvaeltajien piti nousta ylös Jerusalemiin.
Hepreaksi ylöspäin nouseminen on: "alija".
Se tarkoittaa nykyään myös maahanmuuttoa Israeliin.
Matkalauluja laulettiin, kun noustiin ylös Jerusalemiin.
Psalmilla 121 on erityismerkitys vaimolleni ja minulle.
Joitakin vuosia sitten vaimoltani löydettiin pahalaatuinen silmäsyöpä.
Hänet oli pakko leikata.
Kun hän oli sairaalassa, minulla oli ennalta sovittu saarnavuoro.
Herra johdatti minut Psalmiin 121.
Joka jakeessa puhuttiin silmästä: "Nostan silmäni vuoria kohti".
On vaarallista nostaa katse maasta, kun kävelee kohti Jerusalemia.
Tiet ovat kivikkoisia. On pakko katsoa, mihin astuu.
Psalmissa sanotaan: "Nostan silmäni vuoria kohti."
"Herra, vahvista askeleeni."
Herraa kutsutaan Israelin varjelijaksi. Hepreaksi se on: "silmäluomi".
Jumalan kansa on Hänen silmäteränsä.
Sillä tarkoitetaan silmän iiristä.
Se on ruumiin herkin kohta. Jos siihen koskee, silmäluomi räpsähtää kiinni.
Minulla oli ilo opettaa Psalmista 121 sinä päivänä.
Kuu voi sokaista yhtä hyvin kuin aurinko.
Jos nukkuu yöllä taivasalla, täysikuu voi häikäistä.
Herra on varjelija, joka suojaa auringolta ja kuulta.
Vein saarnataltiointini sairaalaan.
Eräs hiljattain uskoon tullut sairaanhoitaja ehti ensin.
Hän antoi vaimolleni sanan Herralta: "Nostat silmäsi vuoria kohti."
Muutaman viikon kuluttua vaelsimme Kalliovuorilla Kanadassa.
Herran armosta vaimoni parantui. Tämä on ylös nousemisen Psalmi:
"Nostan silmäni vuoria kohti. Apu minulle tulee Herralta," -
"joka on tehnyt taivaan ja maan."
Viimeisen ryhmän muodostavat Psalmit 146―150.
Ne ovat Halleluja-lauluja. "Hallel" tarkoittaa ylistystä, "Jah" Jahvea.
Hallel Ja ― Ylistä Herraa!
Ne ovat Halleluja-lauluja.
Ishmael on tehnyt Psalmista 150 laulun Praise Him on the Harp.
Se on eloisa ylistyslaulu.
Modernit ylistyslaulut ovat hyviä, koska niitä voi laulaa vaivattomasti.
Tarkastellaan sitten psalmityyppejä.
Tahdon mainita pyydän-, kiitos- ja anteeksipsalmit.
Niissä on muoto, joka sopii sisältöön.
Pyydän-psalmeja kutsutaan usein valituspsalmeiksi.
Ne ovat surullisia kuin sydämen itku. Jokin tekee kirjoittajan onnettomaksi.
Kirjoittaja valittaa kurjuuttaan. Valituspsalmeissa on paljon itsesääliä.
Kun tuntemukset tuodaan Jumalan eteen, niihin löytyy eheytyminen.
"Herra, olen pahoillani. Olen harhautunut."
Joskus kirjoittajaa on lyönyt sairaus.
Vakava sairaus vaikuttaa myös hengellisesti.
Olen vienyt mukanani sairaalaan hengellisiä kirjoja, -
mutta en jaksanutkaan lukea niitä. Suuri leikkaus vie voimat.
Ei jaksa ajatella hengellisiä asioita.
Joistakin Psalmeista huokuu sairaus tai epäoikeudenmukaisuus.
Elämä on epäoikeudenmukaista. Se täytyy vain hyväksyä.
Monesti antaudumme itsesäälille, -
jos joku vähemmän pätevä saa ylennyksen nenämme edestä -
tai lapsemme kuolee. Joudumme hämmennyksen valtaan.
Valituspsalmeissa on samankaltainen muoto:
Niissä on hidas rytmi.
Ilmeisesti musiikkikin oli raskas- tempoista kuin hautajaismusiikki.
Jotkin Psalmit ovat keveitä ja iloisia. Toiset ovat raskassoutuisia.
Psalmit ovat viisiosaisia:
avunhuuto Jumalalle, valitus siitä, mikä on vialla, -
tunnustus luottamuksesta Jumalan vapautusta kohtaan, -
pyyntö Jumalalle puuttua asiaan -
ja lupaus ylistää Jumalaa vapautuksen hetkellä.
Kaikki valituspsalmit noudattavat samaa viisiosaista muotoa.
Jotta muodon huomaa, täytyy lukea koko Psalmi.
Niissä on etenemistä ja tasapainoa.
Jos lukee vain ensimmäisen osan, jää rypemään itsesäälissä.
Psalmi loppuu siihen, että nyt ei pysty ylistämään, -
mutta luvataan ylistää Herraa, kun vapautus tulee.
Ei pidä kiittää Jumalaa kaikesta vaan kaikessa.
Kaikista asioista ei voi kiittää Jumalaa.
Voi luvata ylistää, kun asiat kääntyvät parempaan suuntaan.
Henkilökohtaisista Psalmeista suuri osa on valituspsalmeja.
Monet on kirjoitettu vapautumisen jälkeen kiitokseksi.
10 spitaalisesta vain yksi palasi kiittämään Jeesusta.
On tavallista, että ennen jumalan- palvelusta pidetään rukouskokous.
Eräässä eteläafrikkalaisessa seurakunnassa tehtiin toisin päin.
He halusivat kiittää Jumalaa.
Usein pyydämme Herraa siunaamaan kokouksen ja olemaan kanssamme.
Heti loppuvirren jälkeen häivymme.
Anteeksi, tämä tapahtuikin Uudessa-Seelannissa.
Seurakunta kokoontui kiittämään jumalanpalveluksen jälkeen.
Olemme tottuneet rukoilemaan ensin, mutta emme muista palata kiittämään.
Kiitospsalmeissakin on tietty muoto ja neljä toistuvaa asiaa:
julistus "minä ylistän" -
ja syy, miksi Herraa ylistetään.
"Kiitä Herraa, sieluni, äläkä unhota, mitä hyvää Hän on sinulle tehnyt."
"Hän parantaa kaikki sairauteni ja pelastaa minut tuholta."
Kolmantena tulee todistus vapautumisesta. On hyvä todistaa.
Eräässä Psalmissa sanotaan: "Niin sanokoot Herran lunastetut."
Jos Jumala on siunannut, kerro siitä. Sitä on todistaminen.
Neljäntenä luvataan taas ylistää Jumalaa jatkossakin.
Kiitospsalmissa on siis tietty muoto.
Katumuspsalmeja on vain muutama. Niistä tärkein on Psalmi 51.
Niissäkin on tietty muoto.
Psalmeissa on tietty tasapainoinen palvontakaava.
Me pyrimme pääsemään irti kaavoista.
Kaavat ovat hyviä. Muodon ja vapauden välillä on tasapaino.
Liika muoto johtaa muodollisuuteen. Liika vapaus johtaa kaaokseen.
Tarvitsemme kumpaakin.
Olen huomannut, että Herra käyttää meitä parhaiten -
kun olemme valmistautuneet ja valmiita heittämään kaiken sen pois.
Jos saavumme valmistautumattomina, se menee yleensä pieleen.
Aidossa hätätilanteessa se toimii, -
mutta ylistysmallina siitä tulee "karismaattista ritualismia".
On olemassa oikea tapa puhutella Jumalaa.
Psalmit auttavat alitajuisesti kehittämään oikean kaavan.
Se on kuin opettelisi soittamaan pianoa: do, re, mi, fa...
Aluksi se on hyvin tietoista ja mekaanista.
Pian sitä soittaa ajattelematta asiaa lainkaan.
Samoin voimme opetella palvontaa melko mekaanisesti.
On hyvä, että on olemassa kaava.
Tavoitteena on se, ettei lopulta tarvitse edes ajatella sitä.
Tuskin Daavid kirjoittaessaan edes huomasi käyttävänsä kaavoja.
Kaava toi Psalmeihin tasapainon ja symmetrian.
Tarkastellaan erityisiä psalmilajeja. Niitä on yhteensä neljä.
Olemme tutkineet psalmiryhmiä ja -tyyppejä.
Nyt tarkastelemme erityisiä psalmilajeja.
Ensimmäisenä tutkimme kuninkaallisia Psalmeja.
Daavid kirjoitti omasta elämästään. Hän kirjoitti paimenpsalmin.
Hänestä tuli kuningas. Hän kirjoitti kuninkaan näkökulmasta.
Psalmi 2 on kruunajaispsalmi. On myös muita kuninkaallisia Psalmeja.
Englannin kansallislaulu on laadittu niiden pohjalta.
Kansallislaulumme löytyy kuninkaallisista Psalmeista.
"Jumala kuningatartamme siunatkoon ja antakoon hänelle voiton."
Eräässä Psalmissa pyydetään kuninkaalle voittoa taistelussa.
Kansallislaulun sanat on sommiteltu hienosti Psalmeista.
Ainoa ero on se, ettei kuningatar ole Herran kansan kuningatar.
Siksi ei ole soveliasta liittää tiettyjä asioita häneen.
Usein muut maat alkavat pitää itseään Jumalan kansana.
Aikanaan Amerikka ajatteli niin. Myös monet britit ajattelevat niin.
On jopa olemassa britti-israelilaisuuden lahko.
Britannia ei ole erityinen Jumalan silmissä.
Jumala on valinnut kansakseen vain yhden kansan, ja se on Israel.
Eteläafrikkalaiset pitivät itseään erityisasemassa.
He väittivät, että 2. Moos. kirja kertoo Suuresta vaelluksesta Transvaaliin.
Kansan on helppo erehtyä luulemaan, että se on Jumalan valittu kansa.
Olemme pakanoita. Älä unohda sitä.
Meidät on oksastettu juutalaisiin juuriin, mutta olemme pakanakansoja.
Kuninkaalliset Psalmit ovat Israelin kuninkaita varten.
Tulevaisuudessa me kaikki kyllä hallitsemme Kristuksen kanssa.
Psalmi 45 kertoo kuningattaresta.
Hän pitää itseään arvottomana olemaan kuninkaan vaimo.
Siltä meidänkin pitäisi tuntua. Olemme Kristuksen morsian.
Olette kuningasperhe. Saatte istua valtaistuimella Jeesuksen kanssa.
Eläkää kuninkaallisten arvon mukaisesti.
Ihmiset odottavat, ettei kuninkaallisilla ole samoja ongelmia kuin rahvaalla.
Britannian symbolit, leijona ja yksisarvinen, tulevat Psalmista 22.
Eräässä varhaisessa raamatunkäännöksessä -
sana on käännetty väärin. Eihän yksisarvisia ole olemassakaan.
Vaakunassamme esiintyy kuitenkin leijona ja yksisarvinen.
Kanada piti aikanaan itseään Jumalan kansana.
Käsitys perustuu Psalmiin 72: "hallitkoon hän merestä mereen".
Kanada ulottuu Tyynestämerestä Atlanttiin.
He luulivat olevansa Herran valtakunta.
Moni kansakunta on erehtynyt pitämään itseään valittuna kansana.
Daavid oli ihannekuningas.
Hän oli Jumalan sydämen mukainen mies, vaikka hän teki virheitä.
Juutalaiset ovatkin siitä asti odottaneet Daavidin poikaa.
Kuninkaalliset Psalmit ovat muodostuneet juutalaisille -
messiaanisiksi tai profeetallisiksi Psalmeiksi.
Tästä päästäänkin toiseen psalmilajiin.
Sana "Messias" tarkoittaa: voideltu.
Israelin kuninkaat voideltiin öljyllä kruunajaisissa.
Se symboloi Pyhää Henkeä.
Myös Englannin hallitsija voidellaan kruunajaisissa öljyllä, -
jossa on 24 yrttiä ja öljyä.
Voitelu on todellisuudessa varattu vain Israelin kuninkaalle.
Sana "voideltu" on hepreaksi: "mashiach".
Se esiintyy Vanhassa testamentissa vain kerran, Psalmissa 2:
"Voideltuni, kuninkaani Siionissa".
Hän nauraa niille, jotka luulevat voivansa kukistaa hänet.
Uudessa testamentissa lainataan 20:tä profeetallista Psalmia.
On hämmästyttävää, mitä niissä on profetoitu Daavidin pojasta.
Poimin joitakin kohtia.
Jumala ilmoittaa, että Hän on Hänen Poikansa.
Jumala asettaa kaikki Hänen jalkojensa alle.
Jumala ei salli Hänen nähdä kuoleman turmelusta.
Hän joutuu Jumalan hylkäämäksi ja ihmisten pilkattavaksi.
Hänen kätensä ja jalkansa lävistetään. Hänen vaatteistaan heitetään arpaa.
Yhtäkään Hänen luutaan ei rikota. Hänestä annetaan väärä todistus.
Ystävä pettää Hänet.
Hänelle annetaan etikkaa ja sappea juotavaksi.
Hän rukoilee vihollistensa puolesta.
Hän on pappi Melkisedekin järjestyksen mukaan.
Hänestä tulee kulmakivi, ja Hän tulee Herran nimeen.
Ne ovat lainauksia profeetallisesta messiaanisesta Psalmista.
Daavid kutsui itseään profeetaksi, koska hän näki erään toisen.
Daavid samaistui ihmeellisellä tavalla Jeesuksen ristinkärsimyksiin -
kokematta itse ristin kauhuja. Hänen käsiään ja jalkojaan ei lävistetty.
Hänen vaatteistaan ei heitetty arpaa.
Psalmi 22 alkaa sanoilla: "Jumalani, Jumalani, miksi minut hylkäsit?"
"Käteni ja jalkani lävistettiin."
Jeesuksen "Minä olen" -julistuksista suurimpia on: Minä olen maan mato.
Tunnette muut julistukset: Minä olen ylösnousemus ja elämä.
"Minä olen mato." Minua kohdellaan kuin matoa.
Daavid näki profetiassa Pyhän Hengen kautta poikansa.
Hänen jälkeläisensä tulisi ystävän pettämäksi.
Häneltä riisuttaisiin vaatteet ja Hänen kätensä ja jalkansa lävistettäisiin.
Häntä pilkattaisiin: "Jumala hänet pelastakoon."
Profeetalliset ja messiaaniset Psalmit osoittavat johonkuhun, -
joka kokisi jotakin, mitä Daavid ei ikinä kokenut.
Kolmas psalmilaji on viisauspsalmit.
Ne ovat hiljaisen mietiskelyn tulosta.
Ne muistuttavat Sananlaskuja.
Ne ovat täynnä käytännön elämänviisautta.
Niitä ei ole tarkoitettu kriisitilanteisiin.
Niiden tarkoitus on varastoida viisautta mieleemme.
Raamattu ei tee meistä fiksua, mutta se tekee meistä viisaan.
Fiksu voi tienata enemmän rahaa, -
mutta viisas saa elämästä enemmän irti.
Monet kirjat voivat tehdä meistä fiksuja, -
mutta vain Raamattu voi antaa viisautta.
Viisaus yhdistetään Raamatussa kahteen asiaan:
elämäntapaan ja elämän ristiriitoihin.
Tarkastellaan ensin elämäntapaa.
Psalmien kirja alkaa viisauspsalmilla.
Sen mukaan on olemassa kaksi tietä, jumalattomien ja viisaiden tie.
Voi olla tyhmä tai viisas.
Jeesus kuvasi Vuorisaarnassa laveaa tietä, joka johtaa kadotukseen, -
ja kapeaa tietä, joka johtaa elämään. Psalmien kirja alkaa kahdella tiellä.
Se ilmoittaa, ettei Psalmien kirja ole niitä varten, -
jotka istuvat, vaeltavat tai seisovat pahantekijäin parissa.
Älä vaella, seiso äläkä istu huonossa seurassa.
Jos vaeltaa jonkun kanssa, hänestä tarttuu väistämättä asioita.
Jos jää seisomaan hänen kanssaan, suhde syvenee.
Jos istumme hänen kanssaan, meistä tulee ystävät.
Synnintekijöiden seurassa ei pidä vaeltaa, seistä eikä istua.
Seura vaikuttaa elämäämme enemmän kuin mikään muu.
Ystävien valitseminen on elämän tärkein valinta.
Huono seura hyvät tavat turmelee, sanoi Paavali.
Tutkitaan elämän ristiriitoja.
Siitä hyvä esimerkki on Psalmi 73. Elämän suurin ristiriita on se, -
että huonot ihmiset porskuttavat ja hyvät ihmiset kärsivät.
Psalmi 73 käsittelee tätä asiaa.
Psalminkirjoittaja sanoo: "Turhaan olen pitänyt sydämeni puhtaana."
"On ajanhukkaa yrittää elää hyvin. Pahat kuolevat vuoteillaan rauhassa."
"He tienaavat hyvin ja elävät onnellisina."
Onko sinulla naapureita, jotka viis veisaavat Jumalasta?
He ovat onnellisia ja nauttivat elämästä.
Heitä on vaikea saada kääntymään.
He ovat paljon onnellisempia kuin me.
Psalminkirjoittaja sanoo, että se vaivaa häntä päivin öin.
Hän yrittää elää oikein, mutta se on yhtä taistelua.
Jumalattomat naapurit mennä porskuttavat eteenpäin.
Psalminkirjoittaja ratkaisi sen.
Hän oli mennyt temppeliin ja nähnyt heidän loppunsa.
Hän sanoi: "Panet heidät liukkaalle, perikatoon Sinä heidät syökset."
"Minut Sinä korjaat viimein kunniaan."
Tämä on harvoja Psalmeja, joissa mainitaan tuonpuoleinen.
Vanhassa testamentissa ei oikein uskottu tuonpuoleiseen.
Kirjoittaja ei kadehtinut heitä, kun hän ajatteli tuonpuoleista.
Se on viisasta. Tämä elämä on hyvin epäreilua.
Lapset oppivat melko pian sanomaan: "Epäreilua!"
Jos jatkaa samalla mielellä, se alkaa näkyä naamassa.
Jokainen yli nelikymppinen on vastuussa omasta naamastaan.
Todellinen kauneus tulee esiin vasta nelikymppisenä.
Sitä ennen se on vain tenhoa.
Eräs metodistipappi järjesti kauneuskilpailun.
Ehtona oli, että osallistujan piti olla vähintään 60, -
sillä todellinen kauneus kuuluu elämän jälkipuoliskolle.
Alkupuoliskolla on luonnon antamat kasvot.
Jälkipuoliskolla on kasvot, jotka itse annoit itsellesi.
Eräs mies kotiseudullani joutui sairaalaan. Hän halusi tavata papin.
Sanoin olevani pastori. He sanoivat: "Kelpaa".
Mies kihisi sairaalavuoteella: "Miksi Jumala teki tämän minulle?"
Hän kertoi, ettei hän ollut koskaan aiemmin ollut sairaalassa.
Hän kertoi iäkseen 96 vuotta.
Hän oli siellä kauniiden hoitajien passattavana.
Moni mies olisi riemuiten vaihtanut paikkaa hänen kanssaan.
Monet kulkevat läpi elämänsä sanoen: "Tämä ei ole reilua!"
He eivät näe tätä elämää pidemmälle.
Kun ajattelee tulevaa elämää, vaihtaisitko paikkaa heidän kanssaan?
He ovat liukkaalla pinnalla.
Kirjoittaja ymmärsi vasta temppelissä, mikä oli heidän loppunsa.
Kun hän ajatteli vain tätä elämää, hän piti sitä epäreiluna.
Temppelissä hän näki tulevaisuuden, ja koko asia muuttui.
Tarvitsemme viisauspsalmeja yhtä lailla kuin kriisipsalmejakin.
Tulemme viimeiseen psalmilajiin, joka on ongelmallisin laji: kirouspsalmit.
Alleviivasin Raamatustani nämä kohdat violetilla värillä.
Näettekö?
Niitä on paljon.
Jotkin Psalmit ovat täynnä violetteja kohtia.
"Vihaan niitä, jotka vihaavat Sinua, Herra!"
"Sattukoon saartajaini omaan päähän onnettomuus, jota he hankkivat."
"Tulkoon tulisia hiiliä heidän päällensä."
"Hän syösköön heidät tuleen, vesivirtoihin."
"Heidän luunsa murskattakoon, hampaat vedettäköön suusta."
Eräs Babylonissa kirjoitettu Psalmi lukeutuu tunnetuimpiin.
"Baabelin virtain vierillä me istuimme ja itkimme," -
"kun Siionia muistelimme. Pajuihin me ripustimme kanteleemme."
"Vangitsijamme vaativat meiltä lauluja ja iloa:"
'Veisatkaa meille Siionin virsiä.'
"Kuinka me voisimme veisata Herran virsiä vieraalla maalla?"
"Jos unhotan sinut, Jerusalem, unohtakoon oikea käteni soittotaidon."
"Tarttukoon kieleni suuni lakeen, ellen minä sinua muista," -
"ellen pidä Jerusalemia ylimpänä ilonani."
"Muista, Herra, Jerusalemin tuhopäivä."
"Kosta se Edomin lapsille, jotka sanoivat: 'Hajottakaa se!'"
"Tytär Baabel, sinä häviön oma."
"Autuas se, joka sinulle kostaa kaiken, minkä olet meille tehnyt."
"Autuas se, joka ottaa sinun pienet lapsesi, ja murskaa ne kallioon."
Tällaisia Psalmeja on paljon.
Kirouspsalmit ovat erittäin epäkristillisiä.
Anteeksiannosta tai -pyynnöistä ei ole tietoakaan.
Voivatko kristityt käyttää Psalmeja?
Muistakaa, että juutalaisilla oli vain Vanha testamentti.
Heillä ei ollut Uutta testamenttia eikä sen merkitystä.
Vanha testamentti ei voikaan tuntua täysin kristilliseltä.
Heillä ei ollut tietoa Hänestä, joka sanoi:
"Anna heille anteeksi, sillä he eivät tiedä, mitä he tekevät."
Toiseksi he olivat ainakin rehellisiä. Se on plussaa rukouksessa.
Kerro Jumalalle aidosti, miltä sinusta tuntuu.
On pahempi yrittää pimittää tuollaisia tunteita Jumalalta.
Päästä se ulos!
Eräs rouva oli ollut vakavassa kolarissa 20 vuotta aiemmin.
Hänellä oli kovia kipuja. Hän oli pahasti vammautunut.
Hän vaivoin käveli kainalosauvojen varassa.
Eräänä iltana hänen mittansa täyttyi.
Hän kirosi Jumalaa tuskansa takia.
Hän kompastui maton reunaan ja kaatui sänkyynsä.
Ei tiedetä, menettikö hän tajuntansa.
Kun hän heräsi, oli aamu.
Aurinko paistoi ikkunasta hänen silmiinsä. Hän luuli kuolleensa.
Kauhukseen hän muisti kironneensa Jumalan.
Hän luuli olevansa menossa helvettiin.
Sitten hän tajusi, että hän oli makuuhuoneessaan ja aurinko paistoi.
Hän oli kovin helpottunut.
Sitten hän tajusi, ettei hänellä ole kipuja.
Hän nousi sängystä. Hän oli täydellisesti parantunut.
Hän meni kauppaan ja kadulle ja kertoi kaikille:
"Kirosin Jumalaa, ja katsokaa, mitä Hän teki!"
Häntä ei pidä matkia. Mikä armon Jumala!
Nainen oli rehellinen Jumalalle. Siltä hänestä tuntui.
Kirouspsalmeja lukiessani kiitän Jumalaa ihmisten rehellisyydestä.
He kertoivat, miltä heistä tuntui. Jumalalle kannattaa olla rehellinen.
Muista vain, ettet koskaan voita, jos väittelet Jumalan kanssa.
Habakuk on siitä hyvä esimerkki.
Jumalaa ei haittaa, vaikka olemme eri mieltä. Hän on silti aina oikeassa.
Kolmanneksi heidän vihollisensa olivat myös Jumalan vihollisia.
He eivät rukoilleet kostoa vain henkilökohtaisille vihollisilleen.
Daavid sanoi, että Jumalan viholliset ovat hänenkin vihollisiaan.
Daavid oli kuningas. He vastustivat oikeastaan Jumalaa.
Enää Jumalan viholliset eivät ole lihaa ja verta.
Ne ovat henkivaltoja ja voimia. Toivon, että vihaat niitä.
Paholaista täytyy vihata täydellisellä vihalla.
Joka rakastaa Jumalaa, vihaa pahaa. Vihalla on sijansa kristityn elämässä.
Vihaatko niitä, jotka vihaavat Jumalaa?
Neljänneksi heillä ei ollut selvää käsitystä tuonpuoleisesta.
Heiltä puuttui tieto tuomiopäivästä, taivaasta ja helvetistä.
Siksi heidän piti rukoilla pahoille rangaistusta tässä elämässä.
He ajattelivat, että kaikki menivät tuonpuoleisessa sheoliin.
Se oli varjojen maa, asemahalli ilman junia.
He rukoilivat, että Jumala toisi heille oikeuden tässä elämässä.
Siksi he rukoilivat fyysistä rangaistusta pahoille tässä elämässä.
Viides asia on erittäin tärkeä.
He luopuivat kostosta ja jättivät sen Jumalan tehtäväksi.
Se on hyvä opetus meillekin. Paavali sanoo Room. 12:ssa:
"Älkää itse kostako, rakkaani. Kosto on Herran."
Kertaakaan he eivät vaatineet itselleen oman käden oikeutta.
He jättivät asian aina Jumalan huoleksi.
Kun sinusta tuntuu tältä, jätä asia Jumalalle. Hän kostaa pahoille.
Hän on kirjannut kaiken ylös. Sinun ei tarvitse kostaa.
Viimeiseksi haluan mainita, ettei Uusi testamentti eroa Vanhasta.
Sielläkin on samanlaisia rukouksia.
Ilmestyskirjassa marttyyrien sielut rukoilevat taivaassa:
"Kuinka kauan vielä, oi Herra, kunnes kostat meidän veremme?"
Näin Ilmestyskirjan mukaan marttyyrit rukoilevat taivaassa.
Hekin odottavat, että Jumala kostaa vääryydet -
ja hankkii heille oikeuden.
En näe näissä Psalmeissa ongelmaa. Voin hyvin käyttää niitä.
Minun täytyy käyttää niitä samassa hengessä, -
ei henkilökohtainen kosto mielessä, vaan anoen Jumalaa tuomaan oikeus.
"Tee sinä se!" Eräänä päivänä Jumala tuo oikeuden.
Eräänä päivänä vääryys korjataan ja synti saa rangaistuksensa.
Silloin vanhurskaat saavat oikeuden.
Marttyyrit istuvat valtaistuimilla, jotka tuomitsivat heidät kuolemaan.
Moraalisessa maailmankaikkeudessa on oikein, että oikeus voittaa.
Psalmeissa on hyvin tasapainoinen näkemys Jumalasta.
Jumalan ominaisuudet ja teot ovat tasapainossa.
Luomakunta ja lunastus ovat tasapainossa.
Meille kerrotaan, että Jumala on paimen, soturi, tuomari, Isä -
ja ennen kaikkea Kuningas.
Voimme käyttää Psalmeja yksityisesti.
Lue vaikka yksi päivässä ennen kuin menet nukkumaan.
Lue niitä eritoten, kun teet kuolemaa. Kun on heikko ja kuolemaisillaan, -
ulkoa opetelluista Psalmeista on paljon iloa.
Käytä niitä julkisissa tilanteissa.
Kunpa oppisimme käyttämään niitä kokonaisina, ei vain palasina.
Joka Psalmi on kokonainen rukous tai ylistys.
Modernit tulkinnat esimerkiksi lauluissa -
auttavat meitä pääsemään Psalmien maailmaan.
Monia Psalmeja on saatettu lauluiksi. Opimme opinkappaleita lauluista.
Uskomme on suoraan yhteydessä lauluihimme.
Psalmit on tarkoitettu laulettaviksi.
Niissä on musiikkiin liittyviä ohjeita.
En edes tunne kaikkia. Psalmi-sana tarkoittaa helähdystä.
Se liittyy kieli- ja puhallinsoittimiin. Kuoronjohtajalle on 55 ohjetta.
"Sela" tarkoittaa taukoa, sävellajin nostoa, -
kehotusta laulaa äänekkäämmin tai kohottaa äänet spontaanisti.
Sanan merkitys selviää taivaassa, mutta sitten on jo myöhäistä.
Oletko huomannut, miten paljon Ilmestyskirjassa on lauluja?
Se on täynnä musiikkia ja laulua.
Se ei kuitenkaan ole sunnuntain jumalanpalvelus, joka kestää iäti.
Monet luulevat, että se on sitä -
ja että jumalanpalveluksen virret lauletaan 17 miljoonaan kertaan.
Jos taivas olisi sellainen, en tiedä, haluaisinko sinne.
Siellä on kokonainen uusi maailmankaikkeus tutkittavana.
Se on paljon mielenkiintoisempi ja parempi kuin tämä maailma.
Siellä lauletaan, ja musiikki lukeutuu ihanimpiin asioihin taivaassa.
Kun laulamme Psalmeja, saamme pienen esimaun kirkkaudesta.
Kun laulamme, enkelit laulavat kanssamme.
Kotonani olevassa taltioinnissa enkelit yhtyvät nuorten lauluun.
Liitymme maailmanlaajaan ylistykseen joka hetki.
Olemme ketjun pieni lenkki, aina kun laulamme.
Jumala kuulee sen. Se on jatkuvaa maan päällä.
Ilmestyskirjan mukaan se jatkuu alati myös taivaassa:
Kunnia, kirkkaus, ylistys, valta ja voima sille, -
joka istuu valtaistuimella. Aamen.
Pawsonin opetussarjoja voi tilata TV7:n verkkokaupasta: www.tv7.fi/kauppa tai kauppa@tv7.fi
Suomennos: TV7