GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
PSALTAREN, del 1
Vi ska börja undersöka Psaltaren. Den är Bibelns längsta bok.
Den är också den lättaste på många sätt. Den är lättast att hitta.
Den ligger alldeles mitt i Bibeln.
Man behöver inte leta upp den i innehållsförteckningen.
Boken är också lättast att läsa.
Kulturen och begreppen kräver minst förklaring.
Det är märkligt med tanke på Psaltarens ålder.
Den skrevs under tusen år för åtminstone 2500 år sedan.
Ändå känns den aktuell.
Andra delar i Gamla Testamentet måste översättas på nytt -
med tanke på det nya förbundet.
Psaltarpsalmerna användes i Nya Testamentet i gudstjänster.
Psaltaren är en hebreisk psalmbok. De kallar inte boken för Psaltaren.
Ordet psalm betyder klang. Det syftar på stränginstrument.
Ordet Sela i Psaltaren har varit orsak till många diskussioner.
Någon skämtade att David sade så då en harpsträng gick av.
Det är ett begrepp som har att göra med musik.
Förutom dessa termer är Psaltaren lätt att förstå.
Jag tänker presentera denna fantastiska bok för er.
Judarna kallar boken lämpligt för "lovprisningar".
Ordet "jude" betyder "lovprisning".
Det kommer från ordet Juda, som betyder lovprisning.
"Jude" betyder en lovprisande människa.
Psaltaren innehåller 150 dikter som arrangerats för musik.
De kan läsas eller sjungas. Ett tredje sätt är att ropa ut dem.
Några personer uppmanades att ropa ut dem.
Tänk er tusentals människor på väg till Jerusalem.
De fyllde templet, kullarna och Oljeberget och ropade ut en psalm.
Herren är kung! Må jorden fröjda sig.
Tänk er hur ropet skallade.
Vi engelsmän är inte så ivriga på att ropa.
De kan användas privat eller offentligt.
Det finns två typer av psalmer: jag-psalmer och vi-psalmer.
Av de sånger vi sjunger tillsammans borde större delen vara vi-sånger.
Hemma kan man sjunga jag-sånger.
Jesus sade: "När du ber, gå in i din kammare, stäng dörren, säg:" -
"Fader vår, ge oss i dag ..."
Också då vi ber ensamma ber vi som en del av Guds folk.
Andra har samma behov.
All bön och tillbedjan är gemensam.
Vissa psaltarpsalmer är personliga: Jag, mig ...
Större delen av dem är skrivna av David.
De täcker nästan allt som man kan vilja säga till Gud.
Vi ska senare undersöka tre specialtyper av psaltarpsalmer -
jag ber-, tack-, och förlåtpsalmer.
Vi säger hela tiden till Gud: "Kunde du? Tack. Förlåt."
Psalmerna är inte till för prästernas förrättningar.
Altaren, präster, heliga kläder eller rökelse förekommer just inte.
Psaltaren är för folket. Den är för vanliga människor.
Den uttrycker hjärtats religion.
Hjärtats religion berör känslor såväl som tankar.
Psaltaren täcker alla känslolägen.
Det finns djup sorg. En mening som berör mig djupt är:
"Samla mina tårar i din skål."
På den tiden sände man inte blommor till begravningar.
Man sände ungefär 10 cm höga flaskor av glas.
Man höll flaskan under ögat och grät tårar i den.
Flaskan sändes till de närstående för att visa deltagande i sorgen.
Psalmisten säger: "Samla min tårar i din skål."
I Psaltaren finns djup glädje, frustration och vrede.
Vissa vreda psalmer har väckt misshag bland kristna.
Forskarna kallar dem förbannelsepsalmer.
I dem ropar man på hämnd. Vissa psalmer är blodtörstiga.
Salig den som tar dina barn och krossar deras huvud mot en sten.
Borde de troende använda sig av en sådan psalm?
Vi ska undersöka problemen. Det är det största, men det finns andra.
Luther sade att man i Psaltaren tar en titt på varje troendes hjärta.
Calvin sade att vi i Psaltaren tittar i en spegel -
och ser vårt hjärta.
Någon sade att det i varje psalm står hans namn och adress.
Psaltaren är GT:s mänskligaste del. Vi kan lätt känna igen oss.
Inte att undra på att den är GT:s mest kända del.
Den är också den käraste. För det talar den kända och brukade Ps 23.
Den sjungs till och med vid fotbollsmatcher.
Psalm 23 är troligtvis den mest missuppfattade och missbrukade.
Luther sade att Psaltaren är Bibeln i miniatyr.
Den är Gamla Testamentets mest citerade bok i Nya Testamentet.
Den mest citerades versen i Nya Testamentet är Ps 110:1:
"Herren sade till min Herre: 'Sätt dig på min högra sida ...'"
Alla psalmer finns inte i Psaltaren.
Det finns nämligen också andra psalmer och psalmister.
Jag känner till åtminstone 11 andra: Mose och Mirjam, 2 Mos 15 -
Debora, Dom 5, Hanna, 1 Sam.
Många psalmer är skrivna av kvinnor. De tycker mer om poesi.
Det beror på att hjärn- verksamheten är annorlunda.
Hos män uppstår inte ett tycke för poesi av naturen.
Bland kvinnor är det instinktivt att uppskatta poesi.
Job skrev tre psalmer. Jesaja och Hiskia skrev en.
Jeremia, Jona. Jona använde Psaltaren då han bad.
Jona var död då han var inne i valen. Valen svalde liket.
Jona sade sig ha bett i sheol, de dödas värld -
vars bommar stängdes bakom honom för evig tid.
Han använde fem psalmer i sin bön.
Som svar förenade Jesus Jonas ande och kropp -
då valen spydde upp Jona på stranden.
Han blev en förebild för Jesu uppståndelse.
Jonas under var uppståndelse, inte överlevnad. Därför sade Jesus:
"Liksom Jona var i den stora fiskens buk i tre dagar och nätter" -
"så skall jag vara i jordens inre."
Också Habackuk skrev en psalm.
En stor del av psalmerna finns i Psaltaren för andaktsbruk.
Den består egentligen av fem böcker.
Uppdelningen finns med i våra bibelöversättningar:
Första boken, andra boken, tredje boken ...
De här fem psalmböckerna bildar tillsammans Psaltaren.
Psalmerna är sinsemellan mycket olika till exempel till sin längd.
Den kortaste är Psaltaren 117. I den finns tre verser.
Psaltaren 119 är längst.
Min vän försökte bota en människa, men denna dog.
Han befallde alla att läsa Ps 119, under tiden han bad.
Han fick vara ostörd i 20 minuter.
Mannen kom undan och den döda kvicknade till.
Psalmernas omfång varierar mellan det personliga och det globala.
Deras djup varierar mellan högsta glädje och djupaste sorg.
Det finns psalmer för deprimerade: "Varför är du bedrövad, min själ?"
Refrängen upprepas i Psaltaren 42 och 43.
Alla psalmer är hebreisk poesi.
De ska läsas högt. De lämpar sig inte för analys.
Det är bra att meditera över psalmerna -
men att analysera dem förstör skönheten.
Man bör läsa en hel psalm och tänka på den.
Vid behov kan man läsa den på nytt.
På tavlan syns de fem böckerna i Psaltaren.
Varje bok slutar med doxologi, lovsång.
I slutet av varje bok ger man äran till Gud.
Den första boken slutar i lovsång i Ps 41.
Det finns lovsånger i Psalmerna 72, 89 och 106.
Ps 150 är en lovsång i sig själv. Den avslutar hela Psaltaren.
Hur det än känns och vilken än sinnesstämningen är, -
avsluta alltid med att ge Gud äran. Det är läxan.
Böckernas omfång varierar enligt psalmernas längd.
I den första och sista boken finns över 40 psalmer.
I de mellersta finns 30, 16 och 16 psalmer.
Antagligen avgjorde bokrullens längd bokens omfång.
Något intressant är förknippat med Guds namn.
Elohim är inte ett person- namn. Det är ordet "Gud".
Ordet står i pluralis.
Ordet för en gud är "El".
Det påminner om "Allah". Det betyder en gud.
"Eloha" betyder två gudar. "Elohim" betyder tre gudar.
I Gamla Testamentet används ordet "Elohim" för Gud.
Med det används alltid ett verb i singularis. Tre Gudar i en.
Bibelns första mening: "I början skapade Gudarna himmel och jord."
"Skapade" står i singularis och "Gud" i pluralis om tre.
Treenigheten förekommer i Bibeln redan i den första meningen.
Det här är ännu dolt för judarna.
De uppfattar det på samma sätt som drottningens "vi":
Eller Thatcher's "Vi är farmor." Det är det "kungliga vi".
Det är mer! Gud är tre i en.
Om Gud var en, kunde Han inte vara kärlek.
Gud kan inte kallas kärlek om det bara finns en Gud.
Vi tror inte på tre Gudar.
Det finns en Gud i tre personer.
Då kan man säga att Gud är kärlek. Du kan inte vara kärlek ensam.
Guds namn är Jahve.
En person i Israel sade -
att namnet består av tre ord: förfluten tid, nuet och framtiden.
Det är en form av verbet "att vara". Det kunde översättas "varande".
Gud som var, är och ska komma. Jag tycker om ordet "alltid".
Alltid-Guden. I den första boken används i huvudsak namnet Jahve.
"Jahve" förekommer där 272 gånger och "Elohim" bara 15 gånger.
I den andra boken används "Elohim" mycket mer.
I den tredje boken finns det tre gånger mer "Elohim".
I 4 och 5 boken förekommer "Jahve" 339 gånger och "Elohim" 7 gånger.
Det varierar med psalmernas karaktär samt författare.
David skrev i huvudsak 1:a och 2:a boken och delar av den 5:e.
En betydelsefull poäng är -
att "Elohim" talar om att Gud är "på andra sidan".
Han är avlägsen och annorlunda än vi. Han är den Högste Guden.
Guds namn "Jahve" talar om närhet med Gud.
Det avspeglar en personlig relation.
Dragen måste hållas i balans. Vi behöver bådadera.
Gud är "transcendent", annor- lunda och avlägsen men ändå nära.
Om man bara tänker på det ena kommer man inte i balans.
Vissa blir alltför kamratliga med Gud.
Andra är för långt borta från Gud och använder inte Hans namn.
Samma händer i förhållande till vår Herre.
Vissa talar om "Kristus". Det är mer avlägset än "Jesus".
Jesus är det namn genom vilket vi har en nära relation till Honom.
Om det är lättare för en män- niska att säga Kristus än Jesus -
behöver hon fundera på sitt förhållande till Jesus.
Man måste använda förtjänta titlar samt förtroliga förnamn.
Psaltaren är i balans. Den börjar och slutar med förtroliga namn.
David skrev större delen av Psaltaren.
Hans psalmer finns i 1:a och 2:a boken. Vissa finns i 5:e boken.
Minns ni Kora? Han var förbannad av Gud och gjorde uppror mot Mose.
Hans söner blev körmedlemmar i tabernaklet och sedan templet.
De skrev många psalmer. De finns i böckerna 2 och 3.
Psalmerna 42-49 är skrivna av Koras söner.
Asafs söner var en annan tempelkör.
Deras psalmer finns i 3:e boken, Ps 73-83.
Många psalmförfattare är okända. De finns i böckerna 4 och 5.
Också okända personer har fått med sina psalmer.
Mose skrev en. Den finns i 4 boken:
"Herre, du har varit vår tillflykt från släkte till släkte."
Sången baserar sig direkt på Ps 90, och Mose skrev den.
Jag lider då man sjunger den på Hågkomstens dag.
Där sjungs: "Din hand allena är nog och vår säkra borg."
Varför använder vi då miljontals pund på försvar?
”Tro på Gud, och håll krutet torrt”, lär Cromwell ha sagt.
Vi ska fördjupa oss i hur Psaltaren kommit till.
Moses psalm, Ps 90, är äldst.
Den är från Moses tid.
David skrev flest psalmer. 73 av psalmerna bär hans namn.
Många är helt tydligt skrivna av honom.
Över hälften av boken är skriven av David.
Då han dog sade han sig ha varit Israels ljuvlige sångare.
Jag hörde ett fantastiskt vittnes- börd om en persons omvändelse.
Han sade: "Då jag gick hem sjöng hela världen."
"Jag gick över en bro, bäcken sjöng för mig. Fåglarna och allt sjöng."
"Jag gick sjungande hem och in i huset."
"Där var min fru, jag sjöng och hon sjöng."
"Min fru sydde. Också symas- kinen sjöng då den var en Singer."
Jag träffade en kirurg i Amerika.
Vi var gäster i ett TV-program.
Mannen hade övernattat på ett rätt så billigt hotell.
Han hade lutat sig mot balkong- räcket på fjärde våningen.
Räcket gav efter. Han störtade huvudet före mot en betongkant.
Hans skalle sprack. Han låg där död.
Man tog honom till bårhuset.
Två dagar senare uppväckte Herren honom från de döda.
Han vaknade till liv och berättade om sin upplevelse.
I Daily Mail berättas just nu om ett liknande fall.
Dessa berättelser ska testas mycket noggrant.
Personen jag träffade var i himlen. Han gick i en trädgård med Herren.
Han hörde musik. Han såg sig om efter kör och orkester -
men såg dem inte. Han undrade: "Ljudet hörs så nära ifrån!"
Plötsligt förstod han att det var blommorna och träden som sjöng.
I hela skapelsen finns det musik.
Senare har faktumet bevisats vetenskapligt.
I en vetenskaplig publikation sades att man spelat in trädens musik.
Bibeln har sagt redan i många år att skapelsen är full av sång.
Träden sjunger för Herren. Vi är inte stämda att höra det.
Jag har änglars sång hemma på band.
Vi hör det inte i allmänhet.
Pris ske Gud, för annars skulle vi inte längre öppna munnen.
Det är så vackert att den egna sången skulle ta slut där.
David var Israels ljuvlige sångare.
Som herde förstod han detta. Han lärde sig sjunga på landet.
Han hade ingen annan underhåll- ning på ängen än sitt instrument.
Just han upplevde att skapelsen sjöng med honom i en underbar kör.
I Bibeln sägs det att Salomo skrev 1005 sånger.
Av dem finns bara ett halvt dussin utgivna. Vad hände med de 999?
Jag har en teori om saken.
Salomo anses vara Gamla Testamentets visaste man -
men skulle du kalla en man vis som skaffar sig 700 svärmödrar?
Han hade 700 hustrur och 300 bihustrur.
Jag tror att han då han blev kär skrev en kärlekssång för ny kvinna.
Bara en var Guds val så bara en kärlekssång finns publicerad.
Jag ska fråga Salomo om saken då jag träffar honom.
Salomo skrev några psalmer. De är väldigt vackra.
En sjöng han medan templet byggdes.
David fick inte bygga templet då han hade blod på händerna.
Salomo, fridens man, byggde templet.
Psalmen avslöjar Salomos hjärta. Templet var fint, men han sjöng:
"Om inte Herren bygger huset är arbetarnas möda förgäves."
Det är en fantastisk tanke hos den som byggde Israels finaste byggnad.
Varför skrevs Psaltaren? Hur blev psalmerna skrivna?
De kom till i det verkliga livet.
Därför talar de till oss som lever det verkliga livet.
Varje psalm har en verklig situa- tion och erfarenhet som bakgrund.
I allmänhet blir en diktförfattaren inspirerad i ett visst känslotillstånd.
Många psalmer har en historisk rubrik.
De talar om vad som hände i skrivande stund.
14 psalmer handlar om Davids liv.
Hans livsberättelse kommer fram i Psaltaren.
En gång måste David fly för sin egen son, Absalom -
som hade tagit makten.
Han skrev psalm 3 på flykt.
Den andas förnedring. En far som måste fly för sin egen son!
Psalm 7 skrev David om en benjaminit kallad Kush.
Han skrev psalm 18 då han hade räddats ur Sauls klor.
Då han räddats skrev han psalmen.
David syndade två gånger. Ni känner till den första med Batseba.
Satan behövdes inte för det.
Det var Davids egen idé.
Man ska fundera noga över vad man skyller på satan.
För största delen av våra synder behövs satan alls.
Synden med Batseba var vänd- punkten som började leda nedåt.
Den eftermiddagen inleddes hela folkets förfall.
David behövde inte satan till det. Han gjorde det helt själv.
Natan avslöjade hans synd och sade: "Du är den mannen."
David skrev då psalm 51: "Gud, var mig nådig."
"Skapa i mig ett rent hjärta."
"Ta inte din Helige Ande ifrån mig. Stryk inte mitt namn i livets bok."
Psalm 51 är rörande läsning.
I Davids andra synd hade satan sina fingrar med i spelet.
Satan frågade: "Hur stor kung är du nu, David?"
"Hur många trupper har du?"
Folkräkningen var onödig. David handlade i stolthet.
Satan frestade honom att låta göra folkräkning.
David räknade och uppgav mängden.
Då han förstått sin synd skrev han psalm 30.
Psalmen är rörande.
Han sade sig förtvina så länge som han inte bekände sin synd.
Då han bekände synden fick han hälsan tillbaka.
Det är lärorikt att besöka de platser där David skrev psalmerna.
Vid Döda havets strand finns det bara salt och sand.
Om man följer en ravin uppåt når man ett vattenfall och en damm.
Platsen heter En-Gedi. Den är värd att se.
Längre ifrån ser det ut som att där bara finns ödemark -
men plötsligt är där en damm och ett vattenfall.
Har någon varit där? Du känner till stället.
Här finns grottan David gömde sig i då Saul skulle uträtta sina behov.
David smög sig närmare och skar en bit av Sauls kläder.
Då Saul gick kom David ut och sade: "Du glömde visst något."
"Jag hade kunnat döda dig."
Saul mjuknade för en stund, sade: "Du är en bättre man än jag."
"Jag hade dödat dig." Han lät David gå.
David skrev många psalmer då han gömde sig i En-Gedi.
Där finns friskt vatten. Vattnet är viktigt i Davids psalmer.
Han simmade säkert under fallet -
eftersom han talar om vatten som skummar över.
Han odlar speciella ordpar.
Han beskriver ofta Gud som sin klippa och borg.
Det är Masada.
Söder om En-Gedi finns en triangelformad klippa.
Där stod den sista striden mellan romarna och judarna.
Romarna byggde en väg upp. Bygget pågick i 1,5 år.
Då de kom upp hade alla judar begått självmord.
Här är klippan och borgen. Den erbjöd en trygg plats.
Då David talade om Gud som sin klippa och sin borg -
måste han ha haft Masada i åtanke.
Psalmerna skrevs på verkliga platser och i verkliga situationer.
David är mycket ärlig i Psaltaren.
Han öppnade sig och uttryckte sina känslor. Det kom naturligt.
I allmänhet har män svårt att tala om känslor.
Därför hörs kvinnorna mer då vi ber tillsammans.
Hos kvinnorna är talcentret i hjärnan mer utvecklat.
Därför är merparten av tolkarna kvinnor.
Männen är tvungna att lära sig uttrycka sina tankar och känslor.
Jag hoppas att männen i morgon hörs lika mycket som kvinnorna.
Den Helige Ande kan lösa också det. Därför är det viktigt med andedop.
Han rör först tungan och frigör människan att uttrycka sig själv.
Jag känner till män som grät senast som barn.
Då den Helige Ande fyller dem lär de sig på nytt att gråta, känna och tala.
Psaltaren skrevs av en man som var full av den Helige Ande.
Det är inte vanligt att en man skriver dikter -
och ärligt för fram sin rädsla och sina bekymmer.
Psalm 23 utgår förstås från Davids vardag som herde.
Jag börjar tänka på en blind man, George Matheson.
Han hade en klocka för blinda på vilken man kan känna tiden.
Han höll den i västfickan.
En gång drog han upp sin klocka och sade till Gud:
"Mitt hjärta är fattigt, svagt är det, tills det finner sin Herre."
"Inte har det en säker fjäder, det beror på hur man drar upp den."
"Det kan inte gå fritt, innan du befriar det."
"Gör det till slav med din kärlek, så regerar det i odödlighet "
Den är skriven av en blind man och inspirerades när han drog upp uret.
Så föddes Psaltaren. Något hände i vardagen.
Helt klart föddes psalm 29 under ett hårt åskväder.
David råkade ut för det. Åskan var mäktig.
Varje vers talar om Guds röst.
Guds röst låter som åskan.
Han sade: "Denne är min älskade Son. I honom har jag min glädje."
Människorna trodde att det var åskan som gick.
Alla psaltarpsalmer är inte personliga.
Vissa är till för hela Guds folk.
Psalmer som fötts i kriser är olika vardagslivets psalmer.
Många psalmer föddes i kris.
Folkets psalmer kom till i en kris bland folket.
Jag minns att kyrkorna under andra världskriget var helt fullsatta -
speciellt under händelserna vid Dunkerque. Vädret påverkades.
Det räddade de brittiska soldaterna. Man ropade till Gud under kris.
I kris sjunger vi: "Herre, Du är vår tillflykt från släkte till släkte."
Vissa psalmer föddes under nationell kris.
Bakom många låg en vanlig händelse, såsom en kröning.
David skrev psalm 2 för Salomos kröning.
I psalmen kommer det fram att David ville se löftet infrias:
"Jag är fader till din son då han är kung."
I psalmen sägs det: "I dag födde jag dig. Du är min son."
Många psalmer upp- muntrar till ett fromt liv.
I psalm 119 uppmanas man att läsa Bibeln.
I varje vers i psalmen finns en synonym för Bibeln:
Herrens lag, buden, bestämmelser, påbud, beslut eller förordningar.
Andra psalmer uppmanar till bön.
Psaltaren 92 uppmuntrar till att fira sabbat.
Enligt den är sabbaten inte något som börjar kl. 11, utan hela dagen.
"...att om morgonen förkunna din nåd och om natten din trofasthet "
Här fick söndagens morgon- och kvällsgudstjänster sin början.
Numera är förmiddagsgudstjänsten 1,5 h. Resten är helgat för jaget.
Vi är inte längre under sabbats- lagen. Varje dag är Herrens dag.
Vissa psalmer vägleder i allmänt uppförande.
Det finns speciella grupper av psalmer.
Vi ska undersöka några grupper.
Psaltaren 22-24 utgör den viktigaste gruppen.
Strukturen påminner igen om en smörgås.
Tyvärr vill människor slicka fyllningen och lämna brödet.
Psalmerna hör ihop. De är kors, stav och krona.
Herren är först Frälsare, sedan Herde och till slut Kung.
Psaltaren 22 börjar: "Min Gud, min Gud, varför har Du övergivit mig?"
Den följs av herdepsalmen 23. Man kan inte kalla Herren Herde -
om man inte först kommit till kor- set och mött Herren som Frälsare.
Psalm 23 sjungs vid icketroendes begravningar och fotbollsmatcher.
Människor som aldrig gått igenom Psaltaren 22 -
tror sig kunna äga Psaltaren 23.
De som känner Herren som Herde måste komma ihåg Psaltaren 24:
"Vem är ärans Konung? Höj era huvuden, ni portar!"
Han kommer som kungars Kung och herrars Herre.
Jesus är vår goda Herde bara -
för att Han först var vår Frälsare och är vår kommande Kung.
Man kan inte hålla sig till herdebiten utan de två andra.
Jag har skrivit en liten bok -
i vilken jag översatt Psaltaren 22-24 till nuspråk.
"Min Gud, min Gud, varför? Varför lämnade Du mig ensam?
Varför verkar Du avlägsen, alltför avlägsen -
för att kunna hjälpa eller höra. Jag ropar, men får inget svar.
Jag ropar i mörkret, men får ingen lättnad. Ingen sans i detta!
Du är ju alltigenom god.
Vår förfäder litade på Dig, och Du hjälpte dem i svårigheter.
Då de förtröstade på Dig blev de inte besvikna.
Mig behandlar man som en mask.
Min del är bara förakt och hån. De hånar mig:
'Han litade på Herren. Låt oss se om Herren hjälper honom nu.'
'Må Herren befria honom nu.' Om de bara visste."
Den här psalmen var helt klart i Jesu tankar då Han dog, för den slutar:
"Det är fullbordat!"
Sedan Psaltaren 23: "Den enda Guden som finns, judarnas Gud -
bryr sig om mig som individ, som en herde om sitt får -
så att jag inte saknar något av det som jag behöver.
Han leder mig för att vila där det finns mycket mat.
Han ger mig nytt liv då jag är trött och slut.
Han håller mig på rätt väg, så att Hans goda rykte bevaras.
Om jag än vandrade genom en djup mörk ravin full av faror -
är jag inte rädd att skada mig för Du är bredvid mig.
Din knölpåk bevarar mig och Din herdestav leder mig."
Psaltaren 24: "Öppna stadens portar helt! Öppna borgens dörrar!
Hans Majestät stiger in.
Vem är denna underbara Kung? Judarnas starka Gud.
Israels oövervinnerliga Gud.
Öppna stadens portar helt, borgens dörrar!
Hans Majestät kommer. Vem är denna underbara Kung?
Gud, som befaller universums alla krafter.
Han är den fantastiska kungen.
Stilla dig en stund och tänk på Honom."
Skaffa boken om du blev intresserad.
Psalmerna talar, och dessa tre psalmer hör ihop.
Psaltaren 23 får inte tas ifrån sitt sammanhang.
Nästa gång ska vi behandla de andra grupperna.
Översättning: Andreas Forsberg