GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
DOMARBOKEN OCH RUT, Del 2
Vi har sett på Domar- boken på ett mänskligt plan.
Den måste också studeras på ett gudomligt plan.
Gud är synlig, även om folket fanns i en nedåtgående spiral.
Där sägs att Gud inte körde ut alla folkslag -
att Gud sände fiender -
att Gud hörde deras böner -
och att Gud sände en frälsare.
Är inte Hans tåla- mod alldeles otroligt?
Gud var med sitt folk även om det befann sig i en nedåtgående spiral.
På sätt och vis låg Han bakom allting.
Bibelns Gud befriar både till ont och från ont.
Därför ber vi: "För oss inte in i frestelse".
Gud kan arbeta med sitt folk genom att tillåta ont -
likväl som att befria från det onda.
"För oss inte in i frestelse utan fräls oss från den onde."
Den Helige Andes kraft kan bota sjuka men också bringa sjukdom.
Den kan ge den blinde syn men också göra den seende blind -
såsom hos Cyperns guvernör i Apostlagärningarna.
Guds kraft kan upp- väcka döda men också döda.
Gud kan leda in i något ont och frälsa från det onda.
Till församlingens disciplin hör att överlämna någon till satan -
liksom att rädda någon från satan.
Gud bragte ammoniterna. I Amos 9 sägs Gud ha bragt -
filistéerna från Kreta sam- tidigt som judarna från Egypten.
Filistéerna var Guds straff för dem -
då de betedde sig fel. Gud bragte filistéerna från Kreta -
till samma land som judarna från Egypten.
Gud använde filistéerna mer än något annat folk -
då han ville bestraffa sitt folk som gjort något ont.
Vi har ännu inte kommit från cirkeln till linjen.
Orsaken är människorna i den andra generationen.
Här ligger en undervisning också för församlingarna.
Den andra generationen är i allmänhet svagare än den första.
Föräldrarna går igenom en verklig omvändelse.
Barnen växer upp i församlingen men de är inte av samma kvalitet.
Den andra generationen och de följande efter det -
är ofta problem i församlingen.
En hel generation växte upp utan att känna Gud och Hans gärningar.
Den andra generationen var ett problem i Domarboken.
Därför gjorde de det som var rätt i deras egna ögon.
De tänkte inte på lagen eller att Han befriat dem.
De var inte tack- samma över sin frälsning.
En annan sak är den andra generationens ledare.
Allt var bra tills ledaren dog.
I ledarskapet uppstod ett tomrum och folket hamnade igen i problem.
Andra folk hade dynastier. Därför var ledarskapet fortgående.
De hade kungliga ätter, men Israel hade inte det.
Det löper som en röd tråd igenom Domarboken.
Då Gideon befriade dem ur midjaniternas klor -
ville de ha Gideon till kung och hans släkt till en kunglig ätt.
De ville ha konti- nuitet i ledarskapet.
Gideon svarade: "Ni har redan en kung. Herren är er kung."
"Problemet är att ni inte ser Honom som er kung."
Han sade nej till tronen.
Abimelek ville bli kung. Han mördade alla sina bröder.
En bror kom undan och resultatet var olyckligt.
En kvinna fällde en kvarnsten på Abimeleks huvud.
Också han dog nästan av för- våning. Men han dog dock inte.
Han bad någon komma för att stinga honom med ett svärd -
så att man inte skulle kunna säga att en kvinna dödat honom.
De här orden upprepas: "Det fanns ingen kung."
De hade en Kung men Han var osynlig och Han var i himmelen.
De var den andra genera- tionen. De ville ha en synlig kung.
Här slutar vi med Domarboken. Gud tänkte ge dem en kung.
Ruts bok berättar var kungen skulle komma ifrån.
Temat: "Utan kung" blir fullkomnat i Ruts bok.
De hör samman. Då ska vi se på Ruts bok.
En helt annan scen öppnar sig.
Tiden är den samma, men böckerna helt olika.
I norr händer det hemsk- heter från Dan till Benjamin.
I söder rådde en annan atmosfär. Här är Betlehem.
Bilden är tagen vid herdarnas äng.
Här är en typisk sädesåker i området.
Ruts bok påminner om en av Thomas Hardys Wessex kärleksromaner.
Författaren kunde vara Barbara Cartland eller Catherine Cookson.
Den är som en tidningsföljetong.
Det är som att stiga in i frisk luft då man läser Rut.
I Domarboken styckade man prostituerade och annat.
Från Benjamin är det bara ungefär 3 kilometer till Betlehem.
Det känns som miljontals kilo- meter. Atmosfären är så annorlunda.
Ruts bok är annorlunda. För det första finns där färre personer -
i praktiken en familj.
Orterna är mycket färre och tidsspannet mycket kortare.
Ändå är Ruts bok ett svar på Domarboken.
Vi ska se på Ruts bok och dess huvudlinjer.
Den innehåller fyra kapitel. De är lätta att dela upp.
I kapitlen 1-2 berättas det om två oskiljaktiga kvinnor.
I kapitlen 3-4 berättas det om två inflytelserika män.
Huvudpersoner är svärmor, svär- dotter, manlig släkting och kung.
Först går vi igenom berättelsen så vi får en känsla för den.
Kapitel 1: Svärmoderns förlust. Det fanns en mamma, Noomi.
Det var hungersnöd i Judeen. Det fanns ingen mat.
De skulle ha lärt sig av histo- rien, att det kommer svårigheter -
då Guds folk ser sig om efter mat på andra ställen.
Det hände Abraham, Isak samt Josef och hans bröder.
De sökte mat på annat håll och hamnade i svårigheter.
Noomi for med sin man till Moab på andra sidan Jordan.
De hade hört att där fanns mat. Det var ett ödesdigert misstag.
De hade med sig sina två söner.
Båda sönerna tog moab- itiska kvinnor till hustrur -
utanför Guds folk.
Noomis man och båda sönerna dog.
Tre kvinnor blev änkor. En änkas position var dålig då.
Det fanns ingen änkepension. Änkorna hade verkliga problem.
Allt detta berodde på -
att man tog ett felsteg och litade på människor och inte Gud.
Man bad inte Gud om råd.
Gud hade sagt att hungers- nöden var Hans straff över Juda.
Om de hade vänt sig till Herren hade det funnits mat igen.
Noomi blev bitter. "Noomi" betyder "välbehag".
Då hon kom tillbaka till sina släktingar nästan oigenkännlig -
sade hon: "Kalla mig Mara".
Mara betyder "bitter". Hon återvände som en bitter kvinna.
Då hon lämnade Moab frågade hennes två svärdöttrar: -
"Ska vi gå med dig?"
Hon svarade: "Nej. Ni kan inte få någon man i Judeen."
"Det är bäst att ni stannar här. Här finner ni män åt er."
Orpa sade: "Okej. Jag gör så." Hon återvände till Moab.
Hon försvinner ur Bibeln.
Hon har inte längre någon plats i Guds plan.
På ett mänskligt plan var det ett gott råd, men hon försvinner ur bilden.
Också Rut valde. Hennes namn har bevarats i historien -
som vår Herre Jesu Kristi anmoder.
Ett beslut kan förändra hela ditt liv.
Våra beslut påverkar vår karaktär.
Rut tog rätt beslut i rätt tid.
Hennes val förde henne i linje med Guds ändamål.
Hon blev en del av Guds kungliga släktled.
Hon kom inte in i en cirkel utan i en linje.
Matteus nämner hennes namn i Jesu släkttavla.
Hon var trots allt en hednakvinna.
Judarna nämnde inte kvinnor i släktträden, inte heller hedningar.
Hon tog ett beslut och det förde henne in i den linjen.
Noomi bad Rut stanna. Rut sade att hon kommer med.
I kapitel 2 får vi se svärdotterns trofasthet.
Rut hade både inre och yttre skönhet.
Patriarkerna lade visst märke till den vackra yttre formen.
Läs vad det i 1 Pet 3 sägs om Abraham, Sara -
och Rebecka. En kvinna fick se bra ut både inuti och utanpå.
Nu går jag in på sidospår -
men ni kvinnor kan vara intres- serade av Petrus skönhetsråd.
Skönheten kommer via person- ligheten. Han uppmuntrar fruar -
att vara trevliga part- ners och vackra att se på.
Enligt honom är det också ett knep att omvända sin man.
Det är fullt av goda råd. Sådana var patriarkernas fruar.
Den vackraste kvinna jag träffat var 84 år gammal -
och hennes ansikte alldeles rynkigt.
Jag frågade: "Har någon sagt att ni har ett vackert ansikte?"
Hon sade nätt: "Ni är inte den första som säger det."
"Som ung var jag så ful att ingen brydde sig om mig."
"Ingen bjöd upp mig för att dansa."
"Då jag fyllde 27 blev jag förälskad i Jesus."
Hon sade: "Man blir lik den man älskar."
Det var vackert. Skön- heten kommer från vårt inre.
Rut hade inre skönhet.
Hon var ödmjuk och ändå var hon modig, vilket attraherar män.
Hon var trofast och hon hade en tjänstvillig ande.
Ändå var hon inte passiv och undfallande.
Allt började med rätt val.
Hon valde Noomi, Noomis folk -
och Noomis Gud.
Hon sade: "Jag har funderat. Jag vill höra till ditt folk."
"Jag vill att din Gud är min Gud."
Gud var verklig för henne -
även om hon hade sett Honom straffa sitt folk.
Hon säger fyra gånger: "Jag vill".
Hennes ord är nästan som ett vigselformulär.
"Din Gud är min Gud. Jag går med dig."
Gud uppskattar trofasthet.
I hebreiskan är trofasthet och kärlek nästan samma ord.
Gud känner inte till kärlek utan trohet, förbundskärlek.
Den håller i med- och motgångar, rike- och fattigdom.
Utan trohet är kärleken ingen verklig kärlek.
Gud uppskattar trohet väldigt mycket.
Det sägs att Rut fann favör i Herrens ögon.
"Favör" är det samma som "favorit". Hon blev Guds favorit.
Favör är tio gånger bättre än god tur.
Vad skulle du välja, Guds favör eller god tur?
Här är vår familjs vapen.
Pawson betyder påfågelunge.
Jag fick reda på det i Polen. De kallade mig Pavson.
De sade att "paw" på polska betyder "påfågel" -
precis som på gammal engelska. Jag är alltså en påfågelunge.
Det fina är att vår släkts motto är Favente Deo, Gud favoriserar.
Vad önskar du? God tur eller Guds favör?
Guds favör är oändligt värdefull.
Gud gynnade Rut.
Hon blev Guds favorit för sin trofasthet och sitt val.
Hon blev också känd i Betlehem.
Det sägs att Herren inte slutade visa sin godhet mot Rut.
Är det inte en underbar bild?
Herren har inte upphört att visa sin godhet mot den här flickan.
Vi ska gå till den andra hälften av boken: två inflytelserika män.
Nu måste jag förklarar hebreisk lag.
Boas hade en hög position och var också mycket givmild.
Han sade till skördemännen:
"Lämna rikligt med säd för den moabitiska kvinnan."
I Ruts bok finns två främmande seder som bör förklaras.
Den första är svågeräktenskap.
Under jubelåret återgick all egendom till den ursprungliga ägaren.
Om man då inte hade någon familj att returnera egendomen till?
Det måste finnas en släktlinje -
på vars grund man kan kräva tillbaka egendom under jubelåret.
Svågeräktenskapslagen sade så:
"Om en kvinnas make dör innan hon fött en son" -
"måste makens broder gifta sig med henne och ge henne en son" -
"så att egendom blir kvar i familjen."
För oss är det konstigt. Det är inte alls vettigt.
Rut var änka. Hon hade ingen son.
Därför måste någon släkting gifta sig med henne -
så att hennes makes namn och släktlinje skulle bevaras -
och familjen skulle få sin egendom åter under jubelåret.
Sådan var lagen och seden.
Det förklarar saddu- ceernas fråga till Jesus.
De talade om en kvinna vars alla sju män hade dött.
Sadduceerna trodde inte på ett liv efter döden.
Jesus svarade:
"Ni går vilse eftersom ni inte kän- ner Skrifterna eller Guds kraft."
Den andra var en märklig social sed.
En kvinna kunde aldrig fria till en man, inte ens på Alla hjärtans dag.
Hon fick låta förstå att hon gärna skulle gifta sig med någon.
Det fanns många metoder för det. Ett var att värma en mans fötter.
Det är helt trevligt. En gående varmvattenflaska är trevligt -
såsom alla gifta känner till.
I Predikaren frågas det hur man ensam kan hållas varm i sängen.
Bibeln är en mycket praktisk bok.
Rut låg vid Boas fötter och värmde dem med ett stycke tyg.
Det betydde: "Jag skulle inte ha något emot att vara gift med dig."
Hon kunde inte fria, men hon kunde ge en vink.
De här två sederna förklarar att paret gifte sig.
Boas blev mycket smickrad av hennes önskan.
Han tyckte det var underbart att bli utvald -
eftersom han varken var den äldsta eller yngsta släktingen.
Han var tagen av att Rut valde honom och inte en yngre bror.
Rut hade enligt lagen tillhört hans äldre bror.
Han ville först fråga om äkten- skapet passar den äldre brodern.
Han gick till domarna i porten. Brodern gick med på det.
Han tog av sin sandal och gav den till Boas.
Det är ett sätt att bestyrka ett avtal.
Vad gjorde riktigt Herren i allt detta?
Vårt perspektiv är mycket mänskligt och visst är berättelsen vacker.
Man dras lätt med i den här underbara romansen.
Gud verkar bakom allt detta.
Han förberedde en kunglig släktlinje för Israel.
Ruts rätta val blev en del av Guds rätta val.
Hon blev en del av denna kungliga släktlinje.
I Bibeln finns en annan bok med en kärlekshistoria, Ester.
Där nämns Gud inte. Här nämns Han ofta.
Oftast ber andra människor Herren välsigna Rut.
Noomi säger: "Herren väl- signe dig för att du är med mig."
Boas: "Herren välsigne sig för att du valde mig och inte en bror."
Alla sade till Rut: "Herren välsigne dig".
De använde Guds namn Jahve.
Alltid då Herrens namn är skrivet med versaler -
står det i Gamla testamentet, på hebreiska, Jahve.
Tyvärr ersätts det ofta hos oss med ordet "HERREN".
Med små bokstäver är det en översättning av hebreiskans Adonai.
Med stora bokstäver är det Guds namn.
Jag bad en gång att Gud skulle tala om sitt namn för mig.
Jag bad om en engelsk motsvarighet till ordet "Jahve".
Genast började jag tänka på "Alltid".
Jahve är en verbform av "vara". Jag tänkte: "Gud, Ditt namn är Alltid".
Det är ett förnamn. Alltid Hjälpare. Alltid Helare. Alltid!
Han är Varandet, Alltid.
Jag har funnit 250 namn för Jesus. Ett av mina favoriter är "Ja".
Han är "Ja" till varje Guds löfte.
Tänk en Gud vars namn är Alltid och vars Son är Ja.
En mer positiv tro existerar inte.
Alltid välsigne dig och tröste dig. Vare Alltid god mot dig.
Rut förenades med en viktig släktlinje -
eftersom Boas var direkt ättling till Juda.
Juda var en av Jakobs 12 söner. "Juda" betyder "lovsång".
Boas var direkt ättling till Juda.
Han var också direkt ättling till Tamar.
Minns ni den incestuösa våldtäkten på Tamar?
Vad säger det här?
Gud bringar fram Jesus även via sådana människor -
då de fattar rätt beslut.
Den döende Jakob profeterade för Juda.
Ya`aqob gav ett löfte åt YÆehuwdah.
Varför anpassar vi namnen till vårt eget språk?
Jakob lovade: "Spiran ska inte vika av från Juda" -
"inte härskarstaven från hans fötter" -
"förrän han som den tillhör kommer."
Intressant löfte.
Det hände många år innan man ens tänkte på någon kung.
Ändå lovar Jakob Juda här:
"En dag ska ett kungligt släktträd uppstå i Juda."
Betlehem Efrata. Bet, bröd. Lehem, hus. Brödhuset -
sädens växtplats. Betlehem skulle bli huvudstad.
Mika lovade: "Betlehem i Judeen" -
"inte är du minst bland Juda furstar, för du ska bli ..."
I Ruts bok finns det dessutom alldeles speciell information.
Då Juda kom till det Förlovade landet -
erövrade stammen Jerusalem.
Den låg på gränsen mellan Benjamin och Juda.
Juda erövrade Jerusalem och gav den till Benjamin som förlorade den.
Så sägs det i Ruts bok. Här händer nu något.
Det finns en kunglig släktlinje som leder från David från Betlehem.
Nu kommer också Jerusalem med in i bilden.
Senare gjorde David den till sin huvudstad.
Efter det har den varit världens mest fascinerande stad.
Juda borde ha hållit Jerusalem -
men den gavs till Benjamin som förlorade den.
Den blev en hednastad. Trådarna börjar knytas ihop.
Vet ni vem som var Boas farmor? Hon var inte heller judinna.
Hon var Rahab, den prostituerade i Jeriko.
Vilken släkt! Tamar, våld- tagen. Rahab, en prostituerad.
Rut, moabitiska.
Ändå är de vår Herre Jesu Kristi anmödrar.
Vem skrev då Domarboken och varför?
Domarboken och Ruts bok är en och samma bok.
Vi försöker hitta kopplingen mel- lan dem. Vem skrev den och varför?
Såsom i hela Bibeln av- slöjar slutet bokens mening.
Orden "I Israel fanns ingen kung på den tiden" avslöjar -
att Domarboken och Ruts bok skrevs under en tid -
då de hade en kung.
Man talade till människor som redan hade en kung.
I slutet av Ruts bok finns Davids kungliga släktträd.
Davids far var Isai.
Där sägs inte: "Isai, kung Davids far." Så konstigt!
David nämns, men han var ännu inte kung.
Av detta kan man avgöra att boken skrevs då -
Saul var kung. Hänger ni med?
Den skrevs under den tid då Saul ännu regerade.
Folket valde honom eftersom han var huvudet längre än andra.
Dessutom var han stilig till an- sikte och kropp. Ett stort misstag.
Om vi alltså vet när den skrevs -
vet vi också vem som skrev den.
Profeten Samuels tal i 1 Samu- elsboken är till språket lika -
som i Domarboken och Ruts bok.
Samuel gjorde gärna sammandrag av folkets historia.
I 1 Samuelsboken finns en predikan -
som är som ett samman- drag av Domarboken.
Profeten Samuel skrev Domar- boken och Ruts bok som en bok -
då Saul var kung.
Från vilken stam kom Saul? Från Benjamin.
Hela bokens budskap är att Benjamin är en dålig släkt.
Se på Betlehem.
Alltsammans skrevs alltså för att förbereda folket på att byta kung.
Samuel hade ju i hemlighet smort David.
Han visste att David skulle bli kung.
Hur kan jag förbered folket att ta emot David som kung?
Det här är en ganska god propagandaskrift.
Han säger: "Se hurdant blod Benjamin består av!"
"De är ett bottennapp!"
"Se på dessa underbara människor i Betlehem, denna härliga familj."
Fantastisk skrift! Profeten Samuel skrev en dubbelbok -
med vilken han fick folkets sinne vänt från Benjamin till Juda.
Han ville bana väg för David -
vilken han nämner i sina sista ord: "och Isai födde David".
Samuel visste att han var kung insatt av Gud.
Han skulle förändra situa- tionen. Det här är min teori.
Jag tror att den stöds också av omnämnandet av Jerusalem -
som Benjamin förlorade och som Juda tog tillbaka -
då David blev kung.
Guds plan blev synlig i Davids son, i Jesus.
Betlehem Efrata, Han föddes i Betlehem.
Han föddes på exakt rätt ställe.
Jesus själv kallar Jerusalem för den store konungens stad.
Hur kan en kristen tillämpa Domarboken och Ruts bok?
Om en gång Skrifterna kan göra oss visa så vi blir räddade -
och de vittnar om Kristus, vad får vi ut av Domarna och Rut?
Den enskilde troende kan lära sig av Domarbokens personer.
Bluffaren Robert Maxwell hyrde Headington Hall.
Ovanför trappan fanns en glasmålning av Simson -
som välte templets pelare och blev under byggnaden.
Robert Maxwell byggde ett slott åt sin fru i Frankrike.
Han beställde en kopia av glasmålningen till slottet.
Men ansiktet skulle vara Robert Maxwells ansikte.
Han begick självmord och drog allting med sig.
Vi kan lära lika väl av människors misstag -
som av deras rätta val.
En kristen kan lära sig av Gideon, Simson, Jefta och Barak.
De är en sky av vittnen enligt Hebr 11.
De följer med hur vi klarar oss och löper vårt lopp.
De är våra vittnen. Det är skäl att komma ihåg dem.
Församlingen är den som bör studera Domarboken -
för den kan hamna i samma anarki -
och i samma lösning då den söker en synlig ledare.
Vi har en Kung.
Om vi skulle göra det som är rätt i Hans ögon -
skulle församlingen vara ett redan i morgon.
Vi har blivit wesleyaner, lutheraner och kalvinister.
Vi följer en människa och gör inte det som är rätt i Herrens ögon.
Vad kan vi lära av Ruts bok? Vi är Rut.
Jag är en hedning men jag har kommit till Guds folk.
Jag hör till en kunglig ätt, till Guds kungliga familj.
I Kristus är du en kunglighet. Du är en prins eller en prinsessa.
Du tillhör en kungaätt.
Ni var hedningar och långt ifrån Israel, på utsidan.
Gud förde oss till kunga- ätten efter Jesus.
Vi är Rut. Jesus är Boas.
Vi är vigda till Honom. Han förde oss in i Guds folks släkt.
Vi är bruden och Han är brudgummen.
Hela Bibeln är en romans, som slutar med bröllop.
Ruts och Boas romans är en perfekt bild -
av Kristus och hans hednabrud, som vi är.
Vi firar Alla hjärtans dag, men Bibeln är en härlig romans.
Det är en kärlekshistoria från början och till slut.
Att studera Domarboken och Ruts bok är värt besväret.
Här var allt om Domarboken och Ruts bok.
Översättning: Andreas Forsberg