VANHA TESTAMENTTI AVAUTUU
JOOSUAN KIRJA, Osa 1
Joosuan kirja on Vanhan testamentin kuudes kirja.
Sitä ennen on Viisi Mooseksen kirjaa.
Joosuan kirja jatkaa siitä, mihin 5. Moos. kirja jäi.
Mooses kuoli, ja Joosua jatkoi tehtävää kansan johtajana.
Mikä Joosuan kirjassa on erilaista?
Miksi sitä ei lueta vuosittain synagogassa?
Meidän Raamatussamme se jatkaa 5. Moos. kirjan kertomusta.
Juutalaiselle 5. Mooseksen kirjan ja Joosuan kirjan välillä -
on perustavanlaatuinen ero.
5. Mooseksen kirja on osa Mooseksen lakia. Joosua ei ole.
Mooseksen kirja on täynnä lainsäädäntöä, Jumalan lakeja.
Joosuan kirjassa ja sitä seuraavissa kirjoissa ei anneta lakia.
On siirrytty eteenpäin lain anta- misesta ja kansan perustamisesta.
Annettua perustuslakia eletään nyt todeksi.
Raamatun ensimmäiset viisi kirjaa ovat Israelin kansan perustuslaki.
Loput Vanhasta testamentista kertoo, miten se toimii.
Joosuan kirja on erilainen viiteen ensimmäiseen kirjaan verrattuna.
Olen pyrkinyt osoittamaan sen näin.
Kutsumme seuraavaa kuutta kirjaa historiaksi.
Juutalaiset eivät suinkaan kutsu niitä historiankirjoiksi.
He kutsuvat niitä profetiaksi.
Me pidämme niitä historiana, jatkokertomuksena.
Kun lukee viisi ensimmäistä ja kuusi seuraavaa kirjaa, tajuaa eron.
Tämä on Laki, juutalaisuuden perustus.
He kutsuvat näitä kirjoja Tooraksi. Se merkitsee "ohjetta".
Jokainen juutalainen rabbi perehdytetään niihin.
Ne luetaan läpi kerran vuodessa.
Juutalaisissa kirjoituksissa näitä kutsutaan varhaisiksi profeetoiksi.
Emme ajattele niistä niin. Ensi kerralla selviää, miksi.
Täällä ovat Jumalan lupaukset. Täällä taas on niiden täyttymys.
Täällä Jumala sanoo, mitä Hän tekee, ja täällä Hän tekee sen.
Jälleen tulee esiin armon ja kiitollisuuden teema.
Jumalan armo on selvä ensimmäisessä viidessä kirjassa.
Seuraavassa kuudessa näemme kiitollisuutta.
Lunastus, vanhurskaus.
Mooseksen lainsäädäntö, lain soveltaminen elämään.
Täällä kuuliaisuus luvataan siunata, Joosuassa se siunataan.
He noudattivat Jumalan ohjeita, ja Jerikon muurit sortuivat.
Vaikka Jumalan käsky kuulosti hullulta ja hyödyttömältä, -
he tottelivat ja Jumala siunasi heitä.
Maa annettiin heille, koska he tottelivat Jumalaa.
Ikävä kyllä on esimerkkejä myös päinvastaisesta.
Kun he olivat tottelemattomia, he joutuivat kärsimään.
Joosuan kirjassa kerrotaan, miten maa annettiin heille.
2. Kuningasten kirjassa kerrotaan, miten se otettiin pois heiltä.
Kuuliaisuutta seuraisi siunaus, tottelemattomuutta kirous.
Nämä kirjat kertovat, miten nuo lupaukset täytettiin.
Aluksi heitä siunattiin ja sitten kirottiin.
He saivat Luvatun maan ja ikävä kyllä menettivät sen.
Joosua kertoo pääosin kuuliaisuudesta, -
mutta tottelemattomuuden siemenet ovat olemassa.
He saivat Jerikon, mutta Ai jäi saamatta tottelemattomuuden takia.
Maan menettämisen siemenet olivat olemassa.
Se ei tapahtunut moneen vuosisataan.
Täällä liitto asetettiin Jumalan ja Israelin kansan välille.
Täällä se näyttäytyi esiin.
Viisi ensimmäistä kirjaa ovat syy ja seuraavat kuusi sen vaikutus.
Kaiken, mitä näissä kirjoissa tapahtuu, -
voi selittää sen pohjalta, mitä näissä on sanottu.
Olemme siirtyneet Vanhan testamentin eri osaan.
Emme huomaa sitä, koska osilla ei ole eri otsikkoa.
Osien välissä on selvä ero.
Suuri kysymys historiankirjojen suhteen on:
Ovatko ne paikkansapitäviä?
Nykytutkimuksen suunta on hyvin vaarallinen.
Sen mukaan Raamattu ei ole totta historiallisesti tai tieteellisesti.
Sen totuusarvo piilee moraalisissa ja uskonnollisissa näkökulmissa.
Ihmiset uskovat laajalti, että Raamattu on täynnä totuuksia, -
mutta millaisia totuuksia?
Jos sanoo, että sen totuusarvo on moraalinen ja uskonnollinen -
mutta ei historiallinen ja tieteellinen, perustus on hutera.
Sen takana on myyttiajattelu.
Sen mukaan ei ole väliä, tapahtuivatko asiat vai eivät, -
sillä kaikesta huolimatta se tarjoaa meille totuuksia opiksi.
Toki Raamatussa on sellaisiakin osia.
Jeesuksen vertaukset ovat kaikki tavallaan myyttejä.
Ei ole väliä, oliko tuhlaajapoika olemassa vai ei.
Tärkeintä on, että kertomuksessa piilee totuus.
On selvää, että Jeesuksen vertaukset ovat tämän kaltaisia.
Mutta jos sanot, että koko Raamattu on tällainen, -
olet hyvin erilaisella maaperällä.
Jos siis sanot, että Raamatun kertomuksissa on totuus, -
mutta älä usko niiden todella tapahtuneen...
Ne ovat myyttejä, jotka sisältävät totuutta ― ei valheita.
Tämä kehitys on tapahtunut vauhdilla.
Se pitää kaikkea Raamatussa vertauskuvana.
Kaikki on pelkkää tarua, joka on keksitty -
välittämään moraalisia ja uskonnollisia totuuksia.
Aisopoksen eläinsadut eivät oikeasti tapahtuneet, -
mutta niissä on totuutta.
1800-luvulla sitä alettiin soveltaa 1. Mooseksen kirjaan.
Aadamin ja Eevan tarinaa alettiin pitää myyttinä, -
jonka tarkoitus on opettaa kielletyn hedelmän houkutuksesta.
Tämä on 1. Mooseksen kirjan sisältämä totuus.
En yritä edistää tätä ajattelua. Kerron vain, mitä on tapahtunut.
Syntiinlankeemuskertomusta alettiin pitää opettavaisena taruna.
Adam oli "Joka Mies", ei kukaan erityinen yksilö.
Eeden oli kaikkialla, ei tietyssä paikassa.
Totuus saatiin selville, kun erotettiin sepitetty osuus -
ja säästettiin totuusosa.
Pian sitä alettiin soveltaa muihinkin.
Seuraavaksi väitettiin, ettei vedenpaisumusta tapahtunut -
mutta kertomukseen kätkeytyy moraalinen ja uskonnollinen totuus.
Raamattu muuttui historian- kirjasta arvojen kirjaksi.
Raamatun historiallinen tai tieteellinen arvo hylättiin.
Sitä alettiin soveltaa Aabrahamiin, Iisakiin ja Jaakobiin.
Sitten Joonaa alettiin pitää myyttinä, -
vaikka Kuningasten kirjassa hänellä on sukuluettelo.
Nyt se yltää jo Uuteen testamenttiin.
Monet kyseenalaistavat neitseestä syntymisen.
Sen arvo ei ole historiallinen, mutta toki sillä on arvoja.
Sitten sitä alettiin soveltaa ylösnousemukseen.
Piispat sanovat, ettei sen toden- peräisyydellä ole väliä.
Se ei vaikuta ylösnousemuskertomukseen -
eikä siihen, että Jeesuksen vaikutus jatkui Hänen kuolemansa jälkeen.
Tätä on sovellettu Joosuan kirjaan ja tarinaan Jerikosta.
Tarkoituksena oli tehdä Raamatusta hyväksyttävä tieteen aikakaudella.
Näin ihmeet voitiin poistaa tapahtumia karsimatta.
Tämä on ajatus sen takana. Mitä vikaa siinä sitten on?
Joosuan kirja on täynnä asioita, -
joita tieteen aikakausi pitää mahdottomina.
Suurin ongelma on auringon ja kuun seisahtuminen paikalleen.
Jos olikin niin, että maa lakkasi pyörimästä, -
mikseivät ihmiset sinkoutuneet avaruuteen?
Sitä väitetään myytiksi, -
jonka totuus on se, että Jumala haluaa auttaa meitä taisteluissa.
Toivottavasti olen tuonut riittävästi esiin ilmiön piirteitä.
Joosuan kirjassa kerrotaan kuivuvista joista, -
sortuvista muureista sekä auringon ja kuun seisahtamisesta.
Oletetaanpa hetki, että ne ovat pelkkiä kertomuksia ja legendoja.
Poistamme kirjan myytit. Mitä jää jäljelle?
Jos Raamatusta poistaa ihmeet, jäljelle jää inhimillinen historia.
Yhtä hyvin voisi tutkia vaikka muinaisen Tiibetin historiaa.
Kyllä sieltäkin varmasti arvoja löytyy.
Kun ihmeet karsitaan pois mahdottomina, -
karsitaan Jumalan osuus historiasta.
Jäljelle jää vain ihmisen osa.
Mitä itua on tutkia 3 000 vuoden takaista ihmisen historiaa?
Ei mitään. Yhtä hyvin voisin luennoida Kiinan kulttuurista.
Sillä olisi saman verran merkitystä.
Ihmeiden osuus on perustavan- laatuista Raamatun historialle.
Jos sen leikkaa pois, jäljelle ei jää mitään tutkimisen arvoista.
Mennäänpä vielä hiukan pitemmälle.
Joosua esittelee todellisen kansan todellisissa paikoissa.
Jordanjoki on todellinen paikka. Sitä voi käydä katsomassa.
Olen kastanut ihmisiä siinä.
Jeriko on todellinen paikka, samoin Jerusalem.
Kanaanilaiset olivat todellinen kansa, ja arkeologia todistaa sen.
Israelilaiset ovat yhä todellinen kansa.
Joosuan kirjan väitetään olevan silminnäkijöiden kirjoittama.
Se on kirjoitettu monikon ensimmäisessä persoonassa:
"Me marssimme Jerikon muurien ympäri."
Se väittää: "Olimme siellä. Näimme, mitä tapahtui."
Kuinka tutkija 2 000 vuotta myöhemmin voisi tietää paremmin, -
mitä siellä tapahtui, kuin se, joka oli paikalla? Outo väittämä.
Kirja siis väittää olevansa aikalaiskirjoitus tapahtumista.
Siellä toistuu pieni sanonta: "Ja se on siellä yhä tänä päivänä."
Ihmiset saattoivat käydä tarkistamassa kirjan tiedot.
Kirjan väittäminen myytiksi on erittäin röyhkeää, -
ellei sitten ole todella hyviä perusteluja.
Arkeologia on vahvistanut lukuisia asioita Joosuasta.
Jerikon lisäksi he valtasivat muitakin kaupunkeja, -
kuten Haasor ja Laakis.
Arkeologit ovat saaneet selville, -
että kaupunkien kulttuuri muuttui täysin 50 vuodessa -
paljon yksinkertaisemmaksi.
Ne olivat kehittyneitä ja vauraita kaupunkeja.
Kaupungit tuhottiin 50 vuodessa täysin.
Tilalle rakennettiin uusi kaupunki, jolla oli aivan erilainen kulttuuri.
Ajoitus sopii täysin Joosuan kirjan kertomukseen siitä, -
miten Israel valtasi kaupungit 50 vuoden kuluessa.
Arkeologian avulla ei pysty todistamaan ihmettä.
Se voi tutkia vain ihmeen seurauksia jälkikäteen.
Arkeologia löytää sortuneet muurit, mutta se ei tiedä, kuka ne kaatoi.
Voi sanoa, että ne joko sattumalta sortuivat oikealla hetkellä -
tai kyse ei ollut sattumasta lainkaan, vaan se oli Jumalan työtä.
Jumalalle yhden muurin sortaminen ei ole temppu eikä mikään.
Joosuan kirjan tapahtumille on myös rinnakkaisilmiöitä.
Esimerkiksi Jordanjoki kuivuu tiettyinä aikoina tulvakaudella.
Jordan on erittäin polveileva joki.
Se mutkittelee Jordanlaaksossa.
Tulvan aikana virta kovertaa penkereitä.
Usein penger luhistuu ja kaatuu veteen.
Se patoaa virran, kunnes vesi nousee padon yli.
Veden juoksu voi pysähtyä 4―5 tunniksi.
Suuretkin rakennukset sortuvat.
Monen englantilaisen katedraalin torni on yllättäen sortunut.
En yritä nyt selittää ihmeitä olemattomiin.
Sanon vain, etteivät nämä ole mitään tavattomia tapahtumia.
Joosuan kirjassa merkittävää on niiden ajoitus.
Ne tapahtuivat juuri silloin, kun sitä eniten tarvittiin.
Vaikka ihmeet selittäisi pois, ongelmaksi jää ajoitus.
Ydinkysymys on, oliko Jumala mukana vai ei.
Ilman ihmeitä Raamattu olisi kuin mikä tahansa historiankirja, -
jolla ei ole sen enempää annettavaa kuin Kiinan historialla.
Raamattu ei ole Israelin historia. Paljon on jätetty sen ulkopuolelle.
Ei se ole täysi Israelin historia. Joosuakin kattaa 40 vain vuotta.
Jerikon sortumiselle uhrataan kolme lukua.
Se on suhteettoman paljon.
Se on itse asiassa Israelin Jumalan historia.
Raamattu on historiankirjoitusta siitä, mitä Israelin Jumala teki.
Tietyille asioille annetaan hyvin paljon painoarvoa, toisille vähän.
Asioille, jotka Jumala teki, annetaan hyvin paljon huomiota.
Näin Raamattu on valikoitunut. Historia on tapahtumien valikoima.
Historiankirjoittaja kertoo siitä, mitä hän pitää tärkeänä.
Raamatun kirjoittaja on pitänyt tärkeänä Jumalan tekoja.
Kyse ei ole vain Jumalan, vaan Jumalan ja Israelin historiasta.
Se on heidän liittosuhteensa historia.
Se kertoo, miten he tulivat toimeen keskenään -
ja miten Jumala reagoi siihen, mitä he tekivät.
Hän on näytelmän todellinen sankari.
Ilman Jumalan väliintuloa he eivät ikinä olisi saaneet Luvattua maata.
Inhimillisesti ajateltuna se oli mahdoton tehtävä.
He olivat entisiä orjia. Heillä ei ollut minkäänlaista sotakoulutusta.
Vastassa oli vauras kansa, jonka kulttuuri oli edistyneempi.
Jos siis leikkaa yliluonnollisen ja Jumalan osuuden pois, -
jäljelle ei jää mitään siitä, mitä kutsumme Raamatun historiaksi.
Kaikkea ei ole kerrottu tässä.
Siinain liitto oli kuin avioliitto.
Kihlausaika alkoi Aabrahamista. Silloin Jumala kihlasi kansansa.
Siinailla Hän avioitui.
Loput Siinain vuosista olivat kuherruskuukautta, -
joka kesti hiukan aiottua pitempään.
Morsian ei ollut vielä kypsä huolehtimaan kodista.
Joosuan kirjassa he ovat palanneet kotiin kuherruskuukauden jälkeen.
He rakentavat yhdessä kodin Jumalan valitsemaan paikkaan.
Miten avioliitto onnistui? Se on ydinkysymys.
Ikävä kyllä yhteiselo ei ottanut sujuakseen.
Koska Jumala vihaa avioeroa, Hän ei koskaan luopunut heistä.
Hän kieltäytyi ottamasta avioeroa.
Avioliitto ei ollut onnellinen, mutta vika oli kokonaan vaimon.
Jumala kutsui Israelia vaimokseen ja itseään aviomieheksi.
Kun Israel lankesi muihin jumaliin, Hän kutsui tätä avionrikkojaksi -
ja prostituoiduksi.
Kaikki tapahtuu avioliiton termein läpi koko Vanhan testamentin.
Siinain tapahtumat olivat hääseremonia.
Todellinen arki alkaa vasta kuherruskuukauden jälkeen.
Katsotaan sitten Joosuan kirjan muotoa.
On hyödyllistä tarkastella kirjan rakennetta.
Kun se on hallussa, palaset saa helpommin paikoilleen.
Valitettavasti Raamattua luetaan osasina.
Kuvittele lukevasi Agatha Christien romaania 10 lausetta kerralla -
kerran viikossa. Kun pääsee 8. lukuun, on unohtanut, -
mitä ensimmäisessä luvussa tapahtui.
Kohtelemme Raamattua näin. On parasta lukea kirja kerrallaan.
Opetusvideoissa esittelen kirjan kerrallaan.
Jokainen lause saa selityksen kyseistä kirjaa vasten.
Teksti ilman kontekstia on veruke.
Jos sen ymmärrät, tajuat kaiken muunkin, mitä sanon.
Joosuan kirja on kuin voileipä.
Siinä on kaksi leipäviipaletta ja runsaasti täytettä välissä.
Luku 1 ja luvut 23 ja 24 ovat voileivän leipäpalat.
Ne kertovat Joosuasta.
Esipuhe on hänen toimeksiantonsa Jumalalta.
Epilogi kattaa viimeisen saarnan, kuoleman ja hautaamisen.
Kirja kertoo Joosuasta 80-vuotiaasta 120-vuotiaaksi.
Ajanjakso on täsmälleen saman pituinen, -
kuin mitä Mooseksen elämästä kerrotaan 2.―5. Mooseksen kirjassa.
Heidän johtajuutensa kesti tasan yhtä pitkän jakson.
Mooses oli lain antaja ja johtaja, Joosua oli vain johtaja.
Lain antaminen oli päättynyt.
Keskellä, luvuissa 2―22, on yksinkertainen selonteko siitä, -
miten he valtasivat maan, jonka Jumala oli luvannut heille.
Luvuissa 2―5 puhutaan Luvattuun maahan astumisesta -
ja Jordanin ylittämisestä.
Sinä päivänä kun he ylittivät Jordanin, "mitä se on" loppui.
Manna loppui.
Ensi kertaa he söivät hedelmiä, muroja ja kunnon aterian.
Heti kun he ylittivät Jordanin, Jumala lakkasi ruokkimasta heitä.
Hän oli antanut heille maan, joka vuotaa maitoa ja hunajaa.
Luvut 6―12 kuvaavat, miten he valloittivat maan.
Joosua teki kiilan keskelle maata.
Hän jakoi vihollisjoukot kahtia.
Sitten hän puhdisti pohjoisen ja sen jälkeen etelän. Jumala ohjasi häntä.
Hän valloitti ensin keskiosan, sitten etelän ja pohjoisen.
Luvussa 12 on lueteltu 24 kuningasta, jotka Joosua voitti.
Kuninkaalla ei välttämättä ollut kokonaista valtakuntaa.
Kuningas saattoi olla heimojohtaja tai sheikki.
Valloitusta seurasi maan jakaminen sukukuntien kesken.
Kirjassa on kolme osaa:
maahan astuminen, maan valloitus ja maan jakaminen.
Silloin järjestettiin lottoarvonta. Siitä lisää tuonnempana.
Se on ihan totta. Arvonnat ovat Raamatun mukaisia.
Helluntaipäivään saakka! Sen jälkeen ne ovat olleet väärin.
Varmasti tiedätte syynkin.
Juudas Iskariotin korvaaja valittiin arpomalla.
Kerron myöhemmin, miksi.
Tässä on Joosuan kirjan voileipärakenne:
Joosuan kutsu ja toimeksianto Jumalalta ja kansalta.
Sitten hän johti kansan astumaan maahan, valloittamaan sen -
ja jakamaan sen sukukuntien kesken.
Sitten hän pitää puheen: "Valitkaa tänä päivänä, ketä palvelette."
"Minä ja minun perheeni palvelemme Herraa."
Se oli hänen viimeinen saarnansa. Sitten hänet haudattiin.
Tarkastellaan Joosuan kirjaa yksityiskohtaisemmin.
Rakenne on hyvin selkeä.
Lukujaot ovat usein aivan väärissä paikoissa.
Olisinpa minä saanut tehdä sen.
Uskon vakaasti, ettei sitä olisi alunperinkään pitänyt tehdä.
Uskon, ettei Raamatussa pitäisi olla luku- ja jaejakoa.
Silloin pitäisi tuntea Raamattu. Meistä on tullut teksti-ihmisiä.
Aivan kuin voisimme irtojakeilla tukea mitä tahansa ajatuksiamme -
ja todistaa, mitä lystäämme.
Raamattu tukee ateismia. Eräs jae sanoo: "Ei ole Jumalaa."
Se on Psalmeissa. Tosin se kuuluu:
"Hullu sanoo sydämessään: 'Ei ole Jumalaa.'"
Irtojakeilla voi todistaa ihan mitä vain.
Jumala antoi meille kirjaston, ei yhtä kirjaa.
Joka kirjalla on oma luonteensa. Sitä pitää tutkia kokonaisuutena, -
jos haluaa ymmärtää sen sanoman.
Tarkastellaan Joosuan toimeksiantoa.
Hän oli 80-vuotias, ja kutsu tuli kahdesta suunnasta.
Uskon, että tarvitsemme kaksoiskutsua.
Tarvitaan kutsu Jumalalta sekä Hänen kansaltaan.
Jos kutsu on todella Jumalalta, Jumalan ihmiset tunnistavat sen.
Monet sanovat Jumalan kehottaneen heitä, -
mutta Jumalan ihmiset eivät ole vahvistaneet sitä.
Joskus ihmiset ovat pakottaneet jonkun hengelliseen työhön.
Toimin matkustavana julistajana. Se ei ollut oma valintani.
Kuulin suoran Jumalan kutsun profeetallisen sanan kautta.
Vanhimmisto vahvisti sen perusteellisen harkinnan jälkeen.
Sain kaksoisvahvistuksen Jumalalta ja Hänen kansaltaan.
Etsikää tätä kaksoiskutsua.
Jumala kutsui Joosuan ja sanoi: "Mooses on kuollut."
"Nyt on sinun vuorosi."
"En koskaan jätä sinua enkä hylkää sinua."
"Mooses toi heidät Egyptistä. Vie heidät Kanaanin maahan."
Nämä kaksi tehtävää ovat hyvin tärkeät.
Hän sanoi: "Saat menestyä ja onnistua." Se ei tarkoita rikkautta.
Menestyä-sana on käsitetty väärin. Se ei tarkoita vaurautta.
"Menestysteologia" on saanut valtaansa monet.
"Menestyä" tarkoittaa: "saavuttaa se, mitä on lähtenyt tekemään."
Se on ihana lupaus. Menestykööt Jumalan ihmiset!
"Onnistukoot he siinä, mitä he ovat lähteneet tekemään Herralle."
Jumala mainitsi kaksi hyvin tärkeää asiaa.
Ensimmäinen oli taisteluhenki.
"Taistelussa taktiikka ja strategia ovat tärkeitä," -
"mutta voiton ratkaisee taisteluhenki."
Toisessa maailmansodassa kenraali Montgomerystä -
tuli voittamaton taistelussa mutta sietämätön voitoissa.
Näin lausui Winston Churchill.
El Alameinin taistelussa nariseva ääni sanoi:
"Me voitamme Rommelin! Me voitamme tämän taistelun!"
Taisteluhenki nousi 8. armeijassa. Se oli sodan käännekohta.
Jumala sanoi Joosualle: "Sinulle taisteluhenki on ratkaiseva."
"Ole rohkea!"
"Sinun pitää sanoa: 'Me voitamme!'"
"Rohkeutesi tuo voiton taistelussa."
Toinen tärkeä asia on moraali.
Hän sanoi: "Joosua, pidä käskyni ja noudata lakejani."
Taisteluhenki ja moraali ― näitä kahta Jumala vaatii johtajalta.
Joosua sanoi kansalle:
"Olen nyt teidän johtajanne. Mooses on kuollut."
He sanoivat: "Ole luja ja rohkea!"
Kansa toisti sen, mitä Herra oli sanonut hänelle yksityisesti.
Kansa sanoi jotakin, mikä voi hymyilyttää teitä:
"Niin kuin me olemme kaikessa totelleet Moosesta," -
"niin me tottelemme sinuakin."
Siinä ei ole mitään naurettavaa.
He olivat totelleet. Muistakaa, että tämä oli uusi sukupolvi.
Edellinen sukupolvi ei ollut totellut Moosesta.
Tämä oli kokonaan uusi sukupolvi.
He olivat voittaneet Mooabin ja Ammonin Mooseksen johdolla.
He tarkoittivat sitä vilpittömästi.
"Tottelimme Moosesta ja tottelemme nyt sinua."
"Mutta ole luja ja aivan rohkea!"
He eivät halunneet pelkuria tai epäröijää johtajakseen.
"Herra olkoon kanssasi, niin kuin Hän oli Mooseksen kanssa."
Hän johti heidät maahan valloittamaan ja jakamaan sen.
Luvattu maa hallitsee koko kirjaa.
Jordan oli este. Se tulvi. Sen syvyys oli kolme metriä.
Siltoja ei ollut. Oli sadekausi. Kahlaamot olivat veden peitossa.
Ennen maahan astumista Joosua lähetti vakoojia edeltä.
Hän ei lähettänyt kahtatoista. Hän lähetti kaksi.
Muistanette, että kaksi vakooja toi hyvän raportin.
Usko ei ole tyhmänrohkeutta.
Jeesus kehotti laskemaan kustannukset ennen taistelua.
On viisasta ottaa selvää tilanteesta ja siitä, mikä on vastassa.
Tyhmänrohkeus ei ole uskoa. Niiden välillä on hiuksenhieno ero.
Jotkut uskossa asioita tekevät toimivat tyhmyydessä.
He eivät ole harkinneet. He eivät tiedä, mihin ovat ryhtymässä.
Usko ei ole sokeaa. Se tutkii tilanteen ja ottaa selvää asiasta.
Joosua halusi selvittää, millainen taisteluhenki kansalla oli, -
kun se näki, että he olivat tulossa.
Vakoojat yöpyivät bordellissa Raahabin, prostituoidun, luona.
Hänestä tuli Jeesuksen esiäiti. Tarina on uskomaton.
Prostituoitu otti miehet sisään ja piilotti heidät.
Kaupungin miehet tulivat etsimään vakoojia.
Raahab kätki heidät olkien alle katolle.
Hän lähetti miehet länteen sanoen:
"Teitä etsitään joelta. Menkää länteen vuorille."
Hän pelasti heidän henkensä, koska hän uskoi Jumalaan.
"Hän antaa teille tämän maan. Haluan olla teidän puolellanne."
Tätä on usko!
Kaksi Uuden testamentin kirjoittajaa -
pitää Raahabia upeana uskon sankarina.
Jumala voi tehdä enemmän huonon naisen kautta, joka uskoo, -
kuin hyvän naisen, joka ei usko.
He muistivat pääsiäislampaan veren ja sanoivat:
"Ripusta ikkunastasi jotakin punaista. Emme kajoa taloosi."
"Kuljemme talosi ohi." Eikö olekin mielenkiintoista?
Hän ripusti ikkunalleen punaisen nauhan.
Hänen talonsa oli ainoa, joka ei sortunut.
Mitä tapahtui silloin, kun kansa astui maahan?
Jordan kuivui juuri, -
kun arkkia kantavien pappien jalat koskettivat vettä.
Yläjuoksulla joentörmä suistui jokeen ja patosi sen.
Miksi niin tapahtui juuri sillä hetkellä?
Raamatussa on niin monia sattumia, -
että tilastollisesti se on mahdotonta.
Kansa kulki joen poikki kuta kuinkin kuivaa maata pitkin.
Vakoojien oli aiemmin pitänyt uida joen yli.
Tämä sukupolvi ei ollut nähnyt Punaisenmeren ylitystä.
Niinpä Jumala näytti sen heille taas.
He olivat kuulleet Punaisestamerestä.
Uskoivatko he todella, että Jumala voisi tehdä sellaista?
He olivat kokonaan uusi sukupolvi.
Nyt he tiesivät, että heidän isiensä Jumala on myös heidän kanssaan.
Aika taitaa olla lopussa. Asiaa on jäljellä vielä paljon.
Ensi kerralla jatkamme Joosuan kertomusta.
Pawsonin opetussarjoja voi tilata TV7:n verkkokaupasta: www.tv7.fi/kauppa tai kauppa@tv7.fi
Suomennos: TV7