GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
JOSUA BOK DEL 1
Josua är Gamla Testamentets sjätte bok.
Före den kommer de fem Moseböckerna.
Josua bok fortsätter där 5 Mosebok slutar.
Mose dog och Josua tog över som folkets ledare.
Vad är speciellt med Josua?
Varför läser man inte den varje år i synagogan?
I vår Bibel är den en fortsättning på Moseböckerna.
För judar finns det en viktig skillnad -
mellan 5 Moseboken och Josua bok.
Femte Moseboken är en del av Mose lag. Josua är inte det.
Moseböckerna är fulla av lagtext, Guds lagar.
I Josua bok och böckerna efter den ges inga lagar.
Man har gått vidare från lagens givande och nationens grundande.
Den givna grundlagen ska nu efterlevas.
Bibelns första fem böcker är Israels folks grundlag.
Resten av Gamla Testamentet visar hur den levs ut i praktiken.
Josua är annorlunda jämfört med de första 5 böckerna.
Jag har försökt visa det så här.
De följande sex böckerna kallar vi historieböcker.
Judarna kallar dem inte historieböcker.
För dem är de profetia.
Vi håller dem för historia, en fortgående berättelse.
När man läser de fem första och de sex följande ser man skillnaden.
Det här är Lagen, grunden till judendomen.
De kallar dessa böcker Toran. Det betyder anvisningar.
Varje judisk rabbin får lära sig dem.
Man läser igenom dem en gång per år.
I den judiska bibeln kallas de övriga tidiga profeter.
Vi tänker inte så om dem. Nästa gång ska vi se varför.
Här finns Guds löften till dem. Här finns löftenas uppfyllelse.
Här säger Gud vad Han ska göra, här gör Han det.
Åter möter man temat nåd och tacksamhet.
Guds nåd är tydlig i de första fem böckerna.
I de sex följande möter vi tacksamhet.
Försoning, rättfärdighet.
Mose lagstiftning, lagens tillämpning i livet.
Här lovas välsignelse om man lyder, i Josua blir lydnaden välsignad.
De lydde Guds instruktioner och Jerikos murar föll.
Fastän Guds bud lät galna och onyttiga -
lydde de och Gud välsignade dem.
Landet gavs till dem, eftersom de lydde Gud.
Tyvärr finns det också exempel på det motsatta.
När de var olydiga måste de lida.
Josua bok berättar om hur landet gavs till dem.
2 Kungaboken beskriver hur landet tas ifrån dem.
Lydnad följdes av välsignelse, olydnad av förbannelse.
Dessa böcker beskriver hur löftena uppfylldes.
I början blev de välsignade och sedan förbannade.
De fick det Utlovade landet och tyvärr gick de också miste om det.
Josua beskriver i huvudsak lydnaden -
men fröna till olydnad finns där.
De fick Jeriko, men Ai fick de inte på grund av olydnad.
Fröna till att förlora landet fanns där.
Det hände inte på flera århundraden.
Här upprättades förbundet mellan Gud och Israels folk.
Här uttrycktes det i praktiken i deras liv.
De fem första böckerna är orsaken, de sex följande är verkningarna.
Allt som sker i dessa böcker -
kan förklaras på basen av det som sagts i de föregående.
Vi har flyttat oss till en annan del av Gamla Testamentet.
Vi märker det inte för de olika delarna har ingen rubrik.
Det finns ändå en tydlig skillnad mellan dem.
Den stora frågan när det gäller historieböckerna är: -
Hände det på riktigt?
Trenden inom dagens forskning är mycket farlig.
Enligt den är Bibelns sanning inte historisk eller vetenskaplig -
utan en sanning som har moraliskt och religiöst värde.
Människor tror allmänt att Bibeln är full med sanningar -
men hurdana sanningar?
Att säga att sanningsvärdet är moraliskt och religiöst -
men inte historiskt-vetenskapligt, är ett vacklande ställningstagande.
Bakom det ligger ett myttänkande.
I myter är det inte viktigt om saker hänt på riktigt eller inte, -
för de lär oss sanningar ändå.
Visst finns det sådana delar i Bibeln.
Jesu liknelser är alla tekniskt sett myter.
Det har ingen betydelse om den förlorade sonen levt på riktigt.
Det viktigaste är att berättelsen bär på sanningar.
Det är tydligt att Jesu liknelser är sådana.
Men om du säger att hela Bibeln är sådan -
är du ute på en helt annan mark.
Om du alltså säger att Bibelns berättelser bär på sanning -
men inte tror att de hänt på riktigt...
De är myter som innehåller sanning - inte lögner.
Den här utvecklingen har skett snabbt.
Den håller allt i Bibeln för liknelser.
Allt är legender som skrivits -
för att förmedla moraliska och religiösa sanningar.
Aisopos fabler hände inte på riktigt -
men de innehåller sanningar.
Det började på 1800-talet med 1 Moseboken.
Man började säga att Adam och Eva aldrig funnits.
Det var en myt om frestelsen med den förbjudna frukten.
Det är en sanning i 1 Moseboken 3.
Jag talar inte för detta. Jag visar bara vad som hänt.
Berättelsen om syndafallet började ses som en liknelse.
Adam var Varje Man, inte en person.
Eden var Överallt, inte en egen plats.
För att få fram sanningen behöver man klä av den myten -
och behålla bara sanningsdelen.
Snart började detta tillämpas också på annat.
Man sade att floden inte hänt -
men berättelsen om Noa innehöll moraliska och religiösa sanningar.
Bibeln blev en bok om värden, inte historia.
Bibelns historiska och vetenskapliga värde övergavs.
Sedan började detta tillämpas på Abraham, Isak och Jakob.
Efter blev Jona en myt -
fast han har en släkttavla i Kungaböckerna.
Nu har det nått också Nya Testamentet.
Många ifrågasätter jungfrufödelsen.
Den har inte ett historiskt värde, men den har sitt värde.
Sedan tillämpade man det på uppståndelsen.
Biskopar säger att verklighets- bakgrunden inte är viktig.
Det påverkar inte berättelsen -
och inte det att Jesu inflytande fortsatte efter Hans död.
Detta har tillämpats på Josua bok och berättelsen om Jeriko.
Syftet var att göra Bibeln acceptabel i vetenskapens tid.
Så här kunde man få undren att ses som berättelser, inte händelser.
Det här är tanken. Vad är fel med det?
Josua bok är full av saker -
som i vetenskapens tidevarv anses omöjliga.
Det största problemet är att solen och månen stod stilla.
Om det var så att jorden slutade snurra -
varför slungades inte alla ut i rymden?
Det påstås vara en myt -
vars sanning är att Gud vill hjälpa oss i vår kamp.
Jag hoppas jag kunnat beskriva fenomenet.
I Josua står det om floder som sinar -
murar som faller och att solen och månen står stilla.
Låt oss för en stund anta att detta bara är legender.
Vi tar bort myterna. Vad blir kvar?
Om vi tar bort undren i Bibeln, är det bara mänsklig historia kvar.
Lika bra kunde vi studera Tibets historia.
Där finns säkert också lärdomar av värde.
När undren tas bort och anses omöjliga -
tar man bort Guds andel i historien.
Kvar blir bara människans andel.
Vad är nyttan med människans historia för 3 000 år sedan?
Ingenting. Lika gärna kunde jag föreläsa om kinesisk kultur.
Det skulle ha samma betydelse.
Undren är helt grundläggande i Bibelns historia.
Om man tar bort dem finns inget värt att studera kvar.
Låt oss gå lite längre.
Josua presenterar verkliga människor på verkliga platser.
Jordanfloden finns på riktigt. Man kan resa dit.
Jag har döpt människor där.
Jeriko finns på riktigt, likaså Jerusalem.
Kanaaneerna var ett verkligt folk, arkeologin visar det.
Israelerna finns ännu på riktigt.
Josua bok hävdas vara skriven av ögonvittnen.
Den är skriven i första person plural.
"Vi tågade runt Jerikos murar.
Vi var där. Vi såg vad som hände."
Hur kan en forskare 2 000 år senare veta bättre -
än de som var där? Ett märkligt påstående.
Boken utger sig alltså för att vara en ögonvittnesskildring.
Där återkommer ofta en liten fras: "... som finns kvar ännu idag."
Människor kunde gå och se efter att det var som det stod.
Att påstå att boken är en myt är oerhört fräckt -
om det inte finns mycket goda skäl.
Arkeologin har bekräftat många saker i Josua bok.
Förutom Jeriko intogs också andra städer -
som Hasor och Lakish.
Arkeologerna har fått fram -
att städernas kultur ändrades helt under 50 år -
den blev mycket enklare.
De var högt stående och välmående städer.
Städerna förstördes helt under 50 år.
I stället byggdes en ny stad som hade en helt annan kultur.
Tidsperioden passar precis med Josua bok -
om hur Israel erövrade städerna på 50 år.
Arkeologin kan inte bevisa under.
Den kan bara utforska undrens verkningar efteråt.
Arkeologin hittar nerfallna murar, men vet inte vem som fällde dem.
Man kan säga att de antingen föll i rätt tid av en slump -
eller att det inte var en slump, utan Guds ingripande.
För Gud är det ingen konst att rasera en mur.
Det finns också paralleller till en del av händelserna i Josua bok.
Jordanfloden torkar regelbundet ut under översvämningssäsongen.
Jordan är en mycket slingrande flod.
Den slingrar sig igenom Jordandalen.
Under översvämningstiden undergräver den flodbankarna.
Ofta faller jord från dem ner i vattnet -
och dämmer upp strömmen tills vattnet flödar över.
Vattentillströmningen kan stoppas i 4-5 timmar.
Stora byggnader faller.
Tornet på många engelska katedraler har rasat plötsligt.
Jag försöker nu inte förklara sönder undren.
Jag säger bara att dessa är inga otänkbara händelser.
Det som är anmärkningsvärt i Josua bok är tidpunkten.
Det hände just då när det behövdes.
Fast man förklarar bort själva undren, kvarstår tidpunkten.
Kärnfrågan är om Gud var med eller inte.
Utan under skulle Bibeln vara som vilken historiebok som helst -
som inte har mer att ge oss än Kinas historia.
Bibeln är inte Israels historia. Mycket är utelämnat.
Den är inte Israels hela historia. Josua täcker bara 40 år.
Jerikos fall ägnas tre kapitel.
Det är oproportionerligt mycket.
Bibeln är egentligen Israels Guds historia.
Den är en historisk överblick av vad Israels Gud har gjort.
Vissa saker tillmäts stor betydelse, andra mindre.
Det som Gud gjorde ges mycket stor uppmärksamhet.
Så har Bibeln valts ut. All historia är ett urval av händelser.
Historieskrivaren berättar det som är viktigt.
Bibelns författare har ansett Guds gärningar viktiga.
Det är inte bara Guds, utan Guds och Israels historia.
Det är deras förbundsrelations historia.
Den berättar om hur de kom överens sinsemellan -
och hur Gud reagerade på det som de gjorde.
Han är skådespelets verkliga hjälte.
Utan Guds ingripande hade de aldrig fått det Förlovade landet.
Mänskligt sett var det en omöjlig uppgift.
De var före detta slavar. De hade ingen militärutbildning.
De hade ett välmående folk emot sig, med högre stående kultur.
Om man skär bort det övernaturliga och Gud -
blir det inget kvar av det vi kallar biblisk historia.
Allt Israel gjorde finns inte med.
Förbundet vid Sinai är som ett äktenskap.
Förlovningen började med Abraham. Då förlovade sig Gud med sitt folk.
Vid Sinai gifte Han sig.
Resten av åren vid Sinai är smekmånaden -
som räckte lite längre än avsett.
Bruden var ännu inte mogen att ta hand om ett hem.
I Josua bok har de kommit hem efter smekmånaden.
Tillsammans bygger de ett hem på den plats Gud valt.
Hur lyckades äktenskapet? Det är en kärnfråga.
Tyvärr var samlevnaden inte så lyckad.
Gud hatar skilsmässa, så Han gav inte upp med dem.
Han vägrade skilja sig.
Äktenskapet var inte lyckligt, men felet var hustruns.
Gud kallade Israel sin hustru och sig själv hennes man.
När Israel föll för andra gudar, kallades hon äktenskapsbrytare -
och prostituerad.
Allt sker med äktenskapets termer genom hela Gamla Testamentet.
Händelserna vid Sinai var bröllopsceremonin.
Den verkliga vardagen börjar först efter smekmånaden - eller så inte.
Låt oss sedan se på formen i Josua bok.
Det är nyttigt att granska en boks struktur.
När man har grepp om den, är det lättare att få bitarna på plats.
Tyvärr läser man Bibeln i bitar.
Tänk dig att läsa tio meningar i taget av en Agatha Christie-roman -
en gång i veckan. När du kommer till kapitel 8 har du glömt -
vad som hände i kapitel 1.
Så behandlar vi Bibeln.
Det är bästa sättet att läsa är en bok i taget.
I den här videoserien presenterar jag en bok i gången.
Varje mening får sin förklaring av boken som helhet.
Text utan kontext är undanflykt.
Förstår du det, förstår du också allt annat jag säger...
Josuas bok är som en smörgås.
Två tunna brödskivor och mycket fyllning däremellan.
Kapitel 1 och kapitlen 23 och 24 är brödskivorna.
De berättar om Josua.
Prologen är hans uppdrag från Gud.
Epilogen omfattar hans sista tal, hans död och begravning.
Boken berättar om Josua från det han är 80 år tills han är 120 år.
Det är exakt lika lång tid -
som det berättas om Mose i 2-5 Moseböckerna.
Deras ledarskap räckte exakt lika länge.
Mose var laggivare och ledare, Josua var bara ledare.
Lagens givande var avslutat.
I mitten, i kapitlen 2-22, finns en enkel beskrivning -
av hur de erövrade landet som Gud lovat dem.
Kapitlen 2-5 handlar om hur de kom in i det Utlovade landet -
och tog sig över Jordan.
Den dagen de kom över Jordan, tog "vad-är-det" slut.
Mannat slutade komma.
För första gången åt de frukter, corn flakes och ordentlig mat.
Genast de kom över Jordan, slutade Gud mata dem.
Han hade gett dem ett land som flödar av mjölk och honung.
Kapitlen 6-12 beskriver hur de erövrade landet.
Josua slog in en kil mitt i landet.
Han delade fiendetrupperna itu.
Först rensade han upp i norr, sedan i söder. En lysande strategi.
Han erövrade mitten först, sedan söder och norr.
I kapitel 12 finns en lista på 24 kungar som Josua besegrade.
En kung hade inte nödvändigtvis ett helt rike.
En kung kunde vara en stamledare eller schejk.
Efter erövringen följde uppdelning av landet mellan stammarna.
Boken har tre delar:
intåget, erövringen och uppdelningen.
Då ställde man till med lotteri. Vi återkommer till det.
Det är sant. Lottdragning är bibliskt.
Fram till pingstdagen! Sedan har det varit fel.
Ni vet säkert också orsaken.
Judas Iskariots ersättare valdes via lottdragning.
Senare ska jag berätta varför.
Det här är smörgåsstrukturen i Josua bok: -
Josua kallelse och uppdrag från både Gud och folket.
Sedan ledde han folket att stiga in i landet, erövra det -
och dela det mellan stammarna.
Sedan håller han ett ypperligt tal: "Välj i dag vem ni vill tjäna.
Jag och mitt hus, vi vill tjäna Herren."
Det var hans sista tal. Sedan begravdes han.
Vi ska gå igenom Josua bok mera i detalj.
Strukturen är mycket klar.
Kapitelindelningarna är ofta på helt fel ställen.
Jag önskar jag fått göra dem.
Jag anser att de aldrig borde ha gjorts.
Jag tror inte det borde finnas kapitel och verser i Bibeln.
Då vore man tvungen att kunna sin Bibel. Vi har blivit textmänniskor.
Som om Gud gett en låda med bibelverser -
för att stöda våra egna tankar och bevisa vad vi vill.
Bibeln stöder ateism. I en vers står det: "Det finns ingen Gud."
I Psaltaren. Fast den lyder:
"Dåren säger i sitt hjärta: 'Det finns ingen Gud'".
Med lösryckta bibelverser kan man bevisa vad som helst.
Gud gav oss ett bibliotek, inte bara en bok.
Varje bok har sin karaktär. Den behöver läsas som en helhet -
om vi vill förstå dess budskap.
Vi ska se på Josuas uppdrag.
Han var 80 år och kallelsen kom från två håll.
Jag tror att vi behöver dubbla kallelser.
Vi behöver en kallelse från Gud och från Hans folk.
Om kallelsen är från Gud, känner människor igen den.
Många säger att Gud kallat dem -
men det har inte bekräftats av Guds folk.
Andra har tvingats in i andligt arbete. Folk har bett dem.
Jag arbetar som resepredikant. Det var inte mitt eget val.
Jag hörde en direkt kallelse från Gud via ett profetiskt ord.
De äldste bekräftade det efter att grundligt ha övervägt det.
Jag fick en dubbel bekräftelse av Gud och Hans folk.
Sök denna dubbla bekräftelse.
Gud kallade Josua och sade: "Mose är död.
Nu är det din tur.
Jag ska inte lämna dig eller överge dig."
"Mose tog dem ut ur Egypten. För dem nu in i Kanaan."
Båda uppgifterna är väldigt viktiga.
Gud sade: "Du ska ha framgång." Det betyder inte rikedom.
Ordet framgång har missförståtts. Det betyder inte rikedom.
Framgångsteologin har fått grepp om många.
Framgång betyder att uppnå det man föresatt sig att göra.
Det är ett underbart löfte. Må Guds folk ha framgång!
Må de ha framgång i det som de gör för Herren.
Gud nämnde två viktiga saker.
Det första var stridsmoralen.
I en strid är taktiken och strategin viktiga -
men segern avgörs av kampandan.
I andra världskriget blev general Montgomery -
oslagbar i strid men outhärdlig i seger.
Detta enligt Winston Churchill.
Vid slaget vid El Alamein sade han med gäll röst: -
"Vi slår Rommel! Vi vinner den här striden!"
Kampandan steg i den 8:e armén. Det blev krigets vändpunkt.
Gud sade till Josua: "Stridsmoralen är avgörande för dig.
Var frimodig!
Du ska säga: Vi vinner!
Din frimodighet ger seger i striden".
Den andra viktiga saken var moralen.
Han sade: "Josua, håll mina bud, följ mina lagar."
Kampanda och moral - det kräver Gud av en ledare.
Josua sade till folket:
"Jag är nu er ledare. Mose är död."
De svarade: "Var stark och frimodig!"
Folket upprepade det som Gud sagt till honom privat.
Folket sade sedan något som kan få er att le.
"Som vi har lytt Mose i allt -
skall vi också lyda dig."
Det är inget att skratta åt.
De hade lytt. Kom ihåg, detta var en ny generation.
Den förra generationen hade inte lytt Mose.
Det här var en helt ny generation.
De hade vunnit över Moab och Ammon under Mose ledning.
De menade det uppriktigt.
"Vi lydde Mose och nu lyder vi dig.
Men var stark och frimodig."
De ville inte ha en räddhågad eller tvekande ledare.
Må Herren vara med dig, så som Han var med Mose.
Han ledde dem in i landet för att erövra och dela upp det.
Det utlovade landet dominerar hela boken.
Jordan var ett hinder. Den svämmade över och var 3 meter djup.
Det fanns inga broar. Det var regn- tid. Vadställena stod under vatten.
Innan de gick in i landet sände Josua spejare.
Han skickade inte tolv. Han sände två.
Ni minns kanske att två spejare avlade en god rapport.
Tro är inte dumdristig.
Jesus uppmanade lärjungarna att beräkna kostnaderna.
Det är vist att ta reda på situationen och vad som väntar.
Dumdristighet är inte tro. Skillnaden är hårfin.
Några som gör saker i tro handlar egentligen i dumhet.
De har inte tänkt igenom saker. De vet inte vad de ger sig in på.
Tron är inte blind. Den utforskar läget, tar reda på saker.
Josua ville framför allt utröna kampandan hos folket i landet -
när de såg vad som var på kommande.
Spejarna sov över på en bordell hos Rahab, en prostituerad.
Hon blev en stammoder till Jesus. Det är otroligt.
Den prostituerade tog in männen och gömde dem.
Stadens män kom för att söka efter spejarna.
Rahab gömde dem under halm på taket.
Hon skickade dem västerut och sade: -
"De kan söka efter er vid floden. Gå västerut upp i bergen."
Hon räddade deras liv, för hon trodde på deras Gud.
"Han ska ge er detta land. Jag vill vara på er sida."
Det här är tro!
Två av Nya Testamentets författare -
pekar på Rahab som en underbar troshjälte.
Gud kan göra mer med en dålig kvinna som har tro -
än genom en god kvinna utan tro.
De kom ihåg påskalammets blod och sade: -
"Häng något rött i fönstret. Då rör vi inte ditt hus.
Vi går förbi ditt hus." Är det inte intressant?
Hon hängde ett rött snöre i fönstret.
Hennes hus var det enda som inte rasade samman.
Vad hände när folket gick in i landet?
Jordan torkade upp just som -
fötterna på prästerna som bar arken rörde vid vattnet.
I flodens övre lopp rasade älvbranten ner och dämde upp den.
Varför hände det just då?
I Bibeln finns så många slumpaktiga händelser -
att det är omöjligt statistiskt sett.
Folk gick över floden så gott som torrskodda.
Spejarna måste ha simmat över tidigare.
Den här generationen hade inte sett övergången vid Röda havet.
Så Gud visade dem det på nytt.
De hade hört om Röda havet.
Trodde de verkligen att Gud kan göra något sådant?
De var en helt ny generation.
Nu visste de att deras fäders Gud var med dem också.
Tiden lär vara slut. Vi har mycket kvar att gå igenom.
Nästa gång fortsätter vi med Josua bok.
Översättning: TV7 Sverige