o
Vana Testament avaneb
Joosua raamat, 1. osa David Pawson
Joosua raamat on Vana Testamendi kuues raamat ja inglise keeles see
paistab olevat järg 5. Moosesele. Ja Moosese viiele raamatule.
5.Moos lõpeb Moosese surmaga ja Joosua jätkab sealt kus eelnevad
lõpetasid. Joosua jätkab rahva juhina Moosese jälgedes.
Mis selles nii erinevat on? Miks seda raamatut igal aastal
sünagoogis ei loeta, nagu 5.Moosest?
Meie Piiblis see ei paista mitte kuidagi erinev olevat.
See lihtsalt jätkab jutustust. Aga juutidele 5.Moosese raamatu
ja Joosua raamatu vahel on põhjalik erinevus.
5.Moosese raamat on Moosese seaduse osa. Joosua seda pole.
Täiesti erinev raamat. Moosese raamat sisaldab seadusandlust,
Jumala seadusi. Joosua raamatus pole mitte ühtegi seadust.
Ega ka järgmistes raamatutes. Oleme väljaspool seaduse maad.
Või oleme väljaspool rahva loomist.
Oleme nüüd selle põhiseaduse praktikas elamise poolel.
Piibli esimesed viis raamatut on Iisraeli rahva põhiseadus.
See on nende vundament. Ülejäänud Vana Testament on sellest, kuidas
see töötab. Joosua raamat on esi- mene ei-seaduseraamat ja sellel on
tähelepanuväärne erinevus esimeste viie raamatuga. Olen üritanud seda
niimoodi näidata. Me kutsume järgmisi kuute raamatut ajalooks.
Juudid ei kutsu neid mitte sugugi ajalooraamatuteks.
Nemad nimetavad neid prohvetiteks.
Meie arvates on need ajalugu ja järg jutustustele.
Kui lugeda viite raamatut ja siis neid kuute, saad vahest aru.
See on Seadus, juutide vundament. Nemad nimetavad neid Tooraks.
See tähendab 'juhendit' ja iga juut saab nende kohta õpetuse.
Ja need loetakse kord aastas läbi.
Juutide kirjutistes neid nimeta- takse varajasteks prohvetiteks.
Me ei mõtle mitte kunagi nende kohta niimoodi.
Järgmisel tunnil vaatame, miks.
Siin on Jumala lubadused neile. Siin aga on nende täitumus.
Siin Jumal ütleb, mida Ta teeb ja siin Ta teeb seda.
Jälle tuleb esile armu ja tänulikkuse teema.
Jumala arm on väga selge esimeses viies raamatus.
Järgmistes kuues näeme kõikjal tänulikkust, aga mitte piisavalt.
Siin on lunastus, siin õiglus. Siin on Moosese seadusandlus.
Siin aga selle seaduse rakendamine nende ellu praktilisel tasandil.
Siin on kuulekuse õnnistuse tõotused, Joosuas õnnistatakse.
Nad teevad nii nagu Jumal käsib ja Jeeriko müürid murduvad.
Kuigi Jumala käsk kõlas hullult ja mitteasjalikult ja kasutult
nad siiski tegid nii ning Jumal õnnistas neid.
Maa anti neile, kuna nad olid Jumalale kuulekad.
Aga kardan, et nendes raamatutes on näiteid ka vastupidise kohta.
Kui nad ei kuulanud sõna, pidid nad kannatama.
Kuigi Joosua raamat räägib, sel- lest kuidas maa anti neile; räägib
2.Kuningate raamat sellest, kuidas see nende käest jälle ära võeti.
See on kurb lugu lubaduste kohta kuulekust õnnistada ja
sõnakuulmatuse eest needa. Need raamatud räägivad, sellest kuidas
neid lubadusi täideti. Algul neid õnnistati, siis neeti.
Joosua raamatust Kuningate raama- tute lõpuni on kurb lugu sellest
kuidas nad Tõotatud Maale jõudsid ja mis pärast seda juhtus.
Joosua raamat on põhiliselt raamat kuulekusest.
Aga vastuhakkamise seemned on olemas.
Nad said Jeeriko, aga Aid, järg- mist linna nad ei saanud endale,
kuna nad ei olnud kuulekad. Maa kaotamise seemned olid olemas.
See ei juhtunud mitme aastasaja jooksul, aga siis see juhtus.
See Leping sõlmiti Jumala ja Iisraeli vahel.
Aga siin juhtub selle esiletulemine.
Seda rakendati nende ellu praktiliselt.
Viis esimest raamatut on põhjendus ja järgmised kuus selle tagajärg.
Kõike, mis nendes raamatutes juhtub
saab selle põhjal seletada, mida nendes on öeldud.
Oleme siis läinud Vana Testamendi eri ossa. Inglise keeles seda
lihtsalt ei märka, kuna neil ei ole erinevat pealkirja. Need jätkuvad
üksteise järel, aga näete siin selget kontrasti.
Suur küsimus kõikide nende ajalooraamatute suhtes on:
Kas need leidsid tegelikkuses aset?
Tahan tuua esile väga ohtliku kaasaegse uurimissuuna.
Selle kohaselt Piibli tõde ei ole ajalooline või teaduslik
vaid tõde on moraalne ja religioosse väärtuse kohane.
Teisisõnu inimesed usuvad vägagi üldiselt, et Piibel on täis tõdesid.
Aga milliseid tõdesid? Kui ütled, et see on moraalsete
ja religioossete tõdede raamat, aga mitte tingimata ajalooline
ja teadusliku tõe kohane, satud peagi libedale teele.
Selle mõttemalli taustal on müüdimõtlemine.
Või mõte legendist, saagast.
Selle kohaselt ei ole mingit vahet kas see juhtus või mitte.
Selles on siiski tõde meile õppimiseks. Kas suudate jälgida?
Piiblis on ka selliseid osasid.
Jeesuse tähendamissõnad on kõik tehniliselt võttes müüdid.
Ei ole vahet, kas kadunud poeg oli tegelikult olemas või mitte.
Tähtis on, et selles jutustuses on tõde peidus. Jõuate jälgida?
On selge, et Jeesuse tähendamis- sõnad on selle sarnased.
Ta mõtles loo et neile tõtt rääkida.
Aga kui sa ütled, et kogu Piibel on selline,
oled väga erineval pinnasel.
Kui siis ütled, et Piibli lugudes, nagu loos
Jeerikost, on tõde, aga ära usu et see niimoodi juhtus...
Need on müüdid, mis sisaldavad tõde - mitte valesid, vaid tõde.
See areng on toimunud kiiresti.
Selle arvates kõik on Piiblis tähendamissõna.
Kõik on ainult legend ja muinas- jutt, mis on välja mõeldud, et
meile moraalseid ja religioosseid tõdesid vahendada.
Midagi selle sarnast - nagu õpetavad loomamuinasjutud.
Ükski nendest muistenditest ei ole kunagi juhtunud, aga neis on tõde.
19.sajandil seda hakati 1.Moosese raamatuga sobitama ja öeldi,
et Aatam ja Eeva ei olnud kunagi olemas.
See on müüt ja lugu tõe esile toomiseks ning tõde on see, et kui
ütled kellelegi et on midagi, mida ei tohi puudutada, siis ta läheb ja
puudutab ikkagi. See on 1.Ms peituv tõde. Ma ei ürita seda
reklaamida, vaid räägin ainult, mis on juhtunud. Aatamit ja Eevat
peeti õpetava loona ja tähendamis- sõnana. Aatam oli 'Iga Mees', mitte
keegi eriline isik. Ja Eeden oli kõikjal, mitte konkreetses kohas,
aga see sisaldas tõde.
Tõe leidmiseks pidi loo ümbert müüdi lahti harutama.
Peab lahti saama loo jutuosast ning kinni pidama selle tõeosast.
Varsti hakati seda rakendama mujalegi.
Järgmisena Nooa puhul ja veeuputust ei juhtunudki.
Aga loosse veeuputusest on peide- tud moraalne või religioosne tõde.
Piibel muutus ajalooraamatust väärtusteraamatuks ja see on
tänapäeval üks lemmiksõnu. Selles on väärtusi, aga need on
moraalsed või religioossed, mitte ajaloolised või teaduslikud. Siis
seda kasutati Aabrahami, Iisarki ja Jaakobi puhul. Ning seejärel
Joona nähti müüdina, kuigi Kunin- gate raamatus oli tal sugupuu ja
teda tuuakse esile tegeliku isik- susena. Nüüd see ulatub juba Uue
Testamendini. Ja paljud koguduse tegelased seavad neitsist sündimise
kahtluse alla. Aga selles loos on tõetera sees.
Selles on meile antud väärtusi, aga mitte ajaloolisi.
Siis seda rakendati lõpuks isegi Jeesuse ülestõusmisega.
Mõned piiskopid ütlevad, et pole vahet kas Jeesuse luud mädanevad
kusagil Lähi-Idas. See ei mõjuta ülestõusmisjutustust.
Jutustusega on seotud tõde
sellest, et Jeesuse mõju jätkub pärast Tema surma.
Seda nähtust kohandati eriti Joo- sua raamatu puhul ja Jeeriko looga.
Eesmärk oli teha Piiblist vastuvõetav teaduse ajastul.
See võimaldas jutustustest imede eemaldamise
juhtumeid kõrvaldamata. See on taustamotiiv.
Mis sellel siis viga on? Joosua raamat on täis asju,
mille kohta teaduse ajastu ütleb, et see on võimatu.
Jeeriko müür on selles suur probleem.
Aga kõige suurem on päikese ja kuu seiskumine terveks päevaks.
Kui oligi nii, et nende asemel maa lõpetas pöörlemise, miks siis
inimesed ei lennanud kosmosesse kui maakera järsku peatus?
Seda väidetakse müüdiks ja jutustuse tõde on,
et Jumal tahab meid aidata meie võiluses.
Aga ajaloolist tõde selles pole.
Loodetavasti olen öelnud piisavalt selle laialt levinud nähtuse kohta.
Joosua raamatus puutud kokku kuivade jõgede ja lagunevate
müüridega ja kohapeal seisvate päikese ja kuuga.
Mida sellest kõigest peaks teaduse ajastul arvama?
Oletame hetkeks, et need on ainult jutustused ja legendid.
Lõikame need välja ja eemaldame raamatu müüdid. Mis jääb järele?
Kui Piibli raamatutest imed välja jätta, jääb järele ainult inimlik
ajalugu. Samahästi võiks õppida muistse Tiibeti ajalugu.
Sealtki leidub väärtusi. See on tõsine asi. Kui imed naeruväärsete
ja võimatutena välja jäetakse, jäetakse välja Jumala osa ajaloos.
Järele jääb ainult inimese osa.
Mis mõtet on uurida inimese ajalugu 3000 aastat tagasi?
Ma ei näe selles mingit mõtet ja sama hästi võiksin pidada loengut
Hiina kultuurist. See muutub sama tähtsusetuks. Imede osa on täiesti
põhjapanev Piibli ajaloole. Isegi nii suures osas, et kui see
eemaldada, ei jää midagi uurimisväärset järele.
Läheme veidi kaugemale.
Joosua toob meile esile tõelise rahva tõelistes kohtades.
Jordan-jõgi on tegelik koht. Seda saab vaatamas käia.
Olen seal inimesi ristinud.
Jeeriko on tegelik koht, mille varemete juures olen seisnud.
Jeruusalemm on tegelik koht. Saad sinna minna, seista selle tänavail.
Kaananlased olid tõeline rahvas ja arheoloogia tõestab seda.
Iisraellased on tõeline rahvas ja on ikka veel meie keskel.
Väidetakse, et Joosua raamat on pealtnägijate kirjutatud. See on
kirjutatud mitmuse esimeses isikus. "Meie marssisime Jeeriko müüride
ümber." See vorm väidab selgelt, et "me olime seal, nägime mis
juhtus." Kuidas me võime mõelda, et 21. sajandi AD uurija võiks
paremini teada mis seal toimus kui see, kes oli kohapeal.
Kummaline eelarvamus sellisele järeldusele jõudmiseks.
Raamat väidab end olevat üles- tähendusi nende aegsetest
juhtumistest. Seal kordub ütlus: "See on seal veel tänapäevalgi."
Inimesed saivad kirja pandut kontrollimas käia.
On eriti inetu temp seda kõike müüdiks väita.
Kui pole eriti häid põhjendusi.
Arheoloogia on tõdenud loendamatuid asju Joosua kohta.
Räägin peagi Jeeriko arheoloogiast.
Aga on teisigi linnu, mille nad vallutasid, nagu näiteks Haasor.
Ja Laakis. Ja rühm teisi linnu, milles arheoloogid on tööd teinud.
Nad on selgitanud, et 50-ne aasta jooksul nende kõikide linnade
kultuur muutus radikaalselt palju lihtsamaks.
Need olid kaugele arenenud, rikkad linnad millel oli oma kultuur.
Siiski 50-ne aasta jooksul need kõik linnad hävitati täielikult.
Uus linn on ehitatud asemele ja selle kultuur oli täiesti teine.
See on tähelepanuväärne arheoloogiline leid!
Selle muudatuse aeg sobib täpselt Joosua jutustusega selle kohta
kuidas nad need linnad vallutasid 50 aasta jooksul.
Peame nüüd meeles, et arheoloogia ei suuda imet tõestada.
See saab uurida ainult imede tagajärgi.
Ega see olnud koha peal vaatamas asjade juhtumise aegu. Arheoloogia
võib leida kokku varisenud müürid, aga mitte seda, kes pani need
varisema. Peame seda kas puhtaks juhuseks pidama ja need lihtsalt
lagunensid just õigel hetkel või ütlema, et tegu polnud juhusega.
Ja et Jumalal on oma roll selles. Jumalale ühe müüri lammutamine
ei ole mingi probleem. Absoluutselt mitte mingi.
Joosuas jutustatud ilmingutele on ka paralleelnähtusi.
Näiteks Jordani-jõe regulaarne kuivamine teatud üleujutuste ajal.
Kõlab lahkheliliselt, aga räägin, kuidas see toimub.
Jordan on orus väga looklev jõgi.
Üleujutades see katab enda alla käänakute kaldad.
Tänapäevalgi, kui see juhtub, kogu jõerand laskub jõkke ja
takistab ajutiselt vee voolamist kuni vee pind tõuseb üle tammi.
Vee voolamine võib petuda 4-5 tunniks.
Seda on juhtunnud korduvalt.
Pealegi suuredki ehitised lagunevad.
Ma ei tea kui paljud Inglismaa katedraalid on sedasi oma torni
kaotanud. Need on lihtsalt järsku kokku kukkunud. Ma ei ürita seda
imet ära seletada. Aga ütlen, et need ei ole erandjuhtumid.
Joosua raamatus on tähele- panuväärne asi, et need juhtusid
täpselt sel hetkel kui Jumal ütles, et need juhtuvad.
Ja ka just siis kui neid kõige rohkem vajati. Probleem siis jääb
järele, kuigi seda üritatakse kor- ralike terminitega ära seletada.
Põhiline küsimus on, kas Jumal oli nendes või mitte?
Kui üleloomulikud juhtumid eemal- dada, eemaldatakse ka Jumala
tegevus. Piibel alandatakse inim- tegevuseks ehk ükskõik milliseks
ajalooraamatuks, millel ei ole rohkem anda kui muistsel Hiinal.
Piibel ei ole Iisreali ajalugu. Palju on sellest kõrvale jäetud.
See ei ole täielik Iisraeli aja- lugu. Joosua raamat hõlmab ainult
40 aastat. Suurem osa selle aja juhtumitest on kõrvale jäetud.
Jeeriko lagunemine hõlmab kolme peatükki. See on suhtetult suur,
et olla Iisraeli ajalugu. See on tegelikult Iisraeli Jumala ajalugu.
Piibel ei ole ajalugu sellest mida Iisrael tegi vaid sellest mida
Iisraeli Jumal tegi. Kui see välja jätta, siis jätad suurima osa.
Mõnele asjale on antud mitmeid peatükke, mõnele mitte.
Sellelpärast, et Jumala tegevu- sele, pöörati palju tähelepanu.
Kui Jumal ei tegutsenud, sellele ei pööratud tähelepanu.
Nii Piibel on valitud. Ajalugu on sündmuste valik.
Ajaloolase mõte on tähtis ja Piibli ajaloolane ütleb,
et ainus tähtis asi selles ajaloos on see, mida Jumal tegi.
Küsimus pole mitte ainult Iisraeli Jumala ajaloost
vaid Jumala ja Iisraeli ajaloost. See on nende osaduse ajalugu.
See on omavahelise hakkama- saamise ja mitte-hakkamasaamise
ajalugu. Ja kuidas Jumal nende tegevusele reageeris.
Niisiis see on Jumala ja Iisraeli ajalugu ning mida Ta ütles ja tegi.
Ta on näidendi tõeline sangar. Ütlen seda nii jõuliselt:
Kui Jumal ei oleks asjade käiku nende eest sekkunud, ei oleks nad
kunagi Tõotatud maad saavutanud. See on nii lihtne. Inimlikult
mõeldes oli see võimatu ülesanne rühmale endiseid orje, kel polnud
mingit sõjakoolitust, minna ja vallutada hästi varustatud maa
ja asendada palju nende omast arenenum kultuur enda omaga.
Kui siis lõigata üleloomulik ära, lõikad Jumala ära.
Järele ei jää midagi sellest, mida me nimetame Piibli ajalooks.
See ei ole Iisraeli ajalugu. Nad tegid palju asju, misllest siin pole.
Sõna liit on nagu abielu. Kihlus algas Aabrahamist.
Jumal kihlas selle rahva. Siinail Ta abiellus.
Ülejäänud Siinai aastatest oli mesinädalad, mis võttis veidi
rohkem aega kui oli planeeritud, kuna pruut ei olnud veel valmis
kodu eest hoolitsema. Niisiis mesinädalad võtsid rohkem aega.
Joosua alustas abielu kodus pärast mesinädalaid.
Nad ehitasid koos Jumalaga kodu, kohta, kus Ta tahab nendega koos
elada. Kohta, mille Tema oli neile valinud. Kuidas abielu õnnestus?
Kardan, et see ei sujunud.
Aga kuna Jumal vihkab lahutust, ei lasknud Ta neist kunagi lahti.
Selles on asja ilu. Ta keeldus neist lahutamast.
Kuigi Tal oleks selleks põhjust olnud.
Siin on siis kurb lugu abielust, mis ebõnnestus.
Aga see oli täielikult naise süü. Jumal kutsus Iisraeli pidevalt
oma naiseks, ennast abielumeheks. Kui Iisrael langes teistesse
jumalatesse, kutsus Ta seda abielu- rikkujaks. Isegi prostituudiks.
Kõik toimub abielu terminite läbi kogu Vanas Testamendis.
Siinail juhtunu oli pulmatseremoonia.
Aga pulmad on üks asi ja abileu on teine.
Abielu pärast mesinädalaid alles alustab tõelise ülesande täitmist.
Või siis ei alusta.
Vaatame siis selle raamatu vormi. Raamatust saab paremini aru, kui
tead milline see on ülesehituse poolest, üksikasjad selginevad.
Liiga sageli loeme Piiblit osadena.
Kas te suudaksite lugeda Agatha Christie romaani
10 lauset korraga üks kord nädalas? Kas võite seda ette kujutada?
Siis kui te olete 8-nda peatükini jõudnud, olete täiesti unustanud
mis esimeses peatükis juhtus. Siiski teeme Piibliga niimoodi.
See on kõige halvem moodus lugeda.
Kõige parem on lugeda üks raamat korraga.
Sellepärast ma neid vidoid teen - et pannaa teid igasse raamatusse
süvenema. Raamatu iga lause saab tähenduse sellest raamatust.
See on iga teksti kontekst. Tekst ilma kontekstita on ettekääne.
Kui sellest aru saad, mõistad kõike muudki, millest räägin.
Vaatame siis Joosua peajooni. See on kihiline võileib kolmes osas.
Kaks õhukest viilukat leiba ja palju täidet valhel.
On peatükk 1 ja siis 23 ja 24 ning need on selle võileiva leivatükid.
Need puudutavad täielikult Joosuat ennast.
Ees-sõna on tema töökask Jumalalt.
Epiloog on tema viimane jutlus ning surm ja matmine.
See raamat hõlmab Joosua elu 80- ja 120 eluaasta vahel.
40 aastat. Huvitab, et see on täpselt sama kaua kui
Moosese elu 5.Ms raamatus kirjeldatult.
80-120 eluaastani, 40 aastat.
Nendel kahel mehel oli samasugune juhtimisaeg, vahe oli ainult
selles, et Mooses oli seaduse andja ning juht, Joosua oli ainult juht.
Ja seaduse andmine oli lõppenud.
Keskel, peatükkides 2-22, on lihtsalt selgitus selle kohta
kuidas nad maa Jumala lubatud maa endale vallutasid.
Sellele tõsiasjale vaatamata, et maa oli teiste käes.
Peatükid 2-5 räägivad maale astumisest
ja Jordani ületamisest Tõotatud maa poole esimest korda.
Suurepärane väike detail, et sel päeval kui nad läksid üle Jordani
"mis see on?" lõppes. Manna lõppes. Esimest korda nad sõid
puuvilju ja maisihelbeid ja korralikku toitu. Huvitav!
Kohe kui nad läksid üle Jordani, lõpetas Jumal nende toitmise.
"Nüüd saate iseennast sööta." Aga Ta oli andnud neile maa,
mis voolab piima ja mett. Maale astumist kirjeldatakse
peatükkides 2-5. Peatükid 6-12 kirjeldavad,
kuidas nad selle maa vallutasid. Strateegia oli suurepärane.
Et maad vallutada, tegi Joosua kiilu maa keskele.
Nii ta jagas vaenlase väed kaheks ja takistas neid vastu tõusmast.
Siis ta puhastas põhja ja pärast seda lõuna.
Suurepärane strateegia. Jumal näitas talle, kuidas seda teha.
Ta vallutas esmalt keskmise osa, seejärel lõuna ja siis põhja.
Vabandage, ütlesin selle esmalt valet pidi. Peatükkides 12 ja 24
on kuningate nimekiri, kõik, kelle Joosua võitis. Kuningas ei olnud
tingimata riigi kuningas, vaid hõimujuht. Võibolla sheik.
Siis järgnes ülesanne jagada maa suguvõsade vahel
kes olid selle vallutanud.
Joosua keskel on kolm lihtsat osa:
astumine maale, selle vallutamine ja siis selle jagamine.
Siis peeti rahvuslik liisuheitmine. Aga sellest lisa hiljem.
Sõna-sõnalt õige. Peeti rahvuslik loos selle kohta.
Ja varsti ütlen, miks. Loosimine on piibellik.
Nelipühadeni! Pärast seda liisk ei ole õigustatud.
Ja kindlasti teate, miks on nii.
Aga pidage meeles, et mees Juudas Iskaarioti asemele valiti loosiga.
Nad ei teinud seda juhuse peale lootes,
Räägin hiljem, miks nad nii tegid.
Aga peame nüüd rahvuslikud loosimised maa jagamiseks.
Siin on Joosua raamatu võileiva- vorm. Joosua kutse ja ülesanne.
See tuli nii Jumalalt kui ka rahvalt. See on väga huvitav asi.
Siis ta juhatas nad elama maale ja selle vallutama.
Ja siis jagama selle asjalikult hõimude vahel.
Siis ta pidas suurepärase viimase kõne:
"Tänapäeval valige, keda teenite."
"Aga mina ja minu pere, meie teenime Issandat."
Sureva mehe sõnad. Neid mäleta- takse. See oli tema viimane sõnum.
Ja siis ta maeti.
Nüüd kui raamatu vorm on teada, vaatame seda üksikasjalikumalt.
Väga lihtne ülesehitus ja väga selged peajooned.
Peab jällegi ütlema, et peatükki- deks jaotamine meie inglise
Piiblis tehtud valesti. Oleksin mina seda teha saanud.
Tõtt öelda, usun kindlalt, et seda ei oleks kunagi olnud vaja teha.
Usun kindlalt, et Piiblis ei peaks üldse peatükkidel numbreid olema.
Salmide numbreid ka mitte. Peaksi- me Piiblit ilma numbriteta tundma.
Meist on tulnud teksti-inimesed. Justkui Jumal oleks andnud meile
karbitäie kaalukomme, millega saaksime teksti tõestada.
Piiblist on tulnud retsenseeritav, sellega saab ükskõik mida tõestada.
Saan Piibliga isegi ateismi tõestada. Seal on salm, milles
öeldakse: "Jumalat ei ole." See on Psalmides. Tegelikult see kõlab:
"Hull ütleb oma südames: 'Jumalat ei ole.' Aga need sõnad on seal!
Piiblist tõmmatud salmidega saab tõestada ükskõik mida.
Jumal andis meile raamatukogu täie raamatuid. Mitte ainnult ühe.
Raamatukogu. Igal raamatul on oma iseloom.
Neid peab uurima tervikuna kui sõnumist aru tahetakse saada.
Vaatame esmalt Joosua ülesannet.
Ta oli 80-aastane ja kutse tuli kahelt tahult.
Mulle see meeldib. Usun, et meie vajame topeltkutset, kui tahame
Jumalale ustavatena püsida. Vajame kutset nii Jumalalt kui Ta rahvalt.
Kui kutse on tõepoolest Jumalalt, Jumala inimesed tunnevad seda.
Ja kinnitavad seda. Liiga paljud ütlevad, et Jumal on neid õhutanud
nii tegema. Aga Jumala inimesed ei ole seda kinnitanud. Mõned aga on
sattunud vaimulikule tööle, kuna Jumala inimesed on neid selleks
sundinud. Aga nad ei ole kuulnud Jumalat sellest rääkivat. Aga kui
on mõlemad... Olen nüüd rändjut- lustaja. See ei oleks mu oma valik,
aga tänapäeval elan 'kohvrielu'. Kuulisn otsest Jumala kutset
prohvetliku sõna kaudu. Asetasin selle vanematekogu ette ja pärast
põhjalikku järelemõtlemist nad ütlesid, et see on Jumalast. See
oli minule kinnitus. Saan tegutseda topeltkinnituse põhjal. Jumal ja Ta
rahvas! Otsige seda tervikut. Jumal kutsus Joosua ja ütles:
"Mooses on surnud." Joosua teadis seda. Jumal ütles: "Mooses on
surnud. Nüüd on sinu kord." Ta ütles: "Ma ei jäta ega hülga
sind kunagi." See on lubadus. "Mooses tõi nad Egiptusest ära. Su
ülesanne on viia nad Kaanamaale." Need kaks ülesannet on väga tähsad.
Ta ütles: "Sinu käsi käib hästi ja õnnestud." See ei tähenda rikkust.
'Käsi käib hästi' on Piiblis valesti mõistetud. See ei tähenda rikkust.
Aga 'eduteoloogia' on saanud paljusid inimesi oma mõjutuse alla.
Sõna 'edukus' tähendab 'saavutada see, mida on tegema hakanud.'
See on suurepärane lubadus. Jumala inimesed saagu edukust!
Mitte: "Tulgu nad rikkaks!"
Vaid: "Õnnestugu nad selles, mida nad on Issandale hakanud tegema."
Jumal ütles, et on kaks väga tähtsat asja -
Number 1: "Sinu võitlusvaim."
"Kui lähete võitlusse, taktika on tähtis, strateegia on tähtis."
"Aga see, mis viib võidule, on võitlusvaim."
II Maailmasõda pöördus kindral Montgomery vastu. Ta muutus võidu
puhul väljakannatamatuks. Winston Churchill ütles,
et ta oli võitluses võitmatu aga võidu puhul võimatu.
Al Almay lahing Põhja-Aafrikas ja kriiskav hääl, mis ütles:
"Me võidame selle Rommeli tüübi! Me võidame selle lahingu!"
Seal kõrbes tõusis uus võitlusvaim 8. pataljonis ja sellest tuli
II Maaimasõja pöördepunkt.
Küsimus oli suurimalt osalt võitlusvaimus, seepärast Jumal
ütles Joosuale: "Sinu juhtimine sõltub võitlusvaimust. Ole julge!"
"Sa pead olema julge ja ütlema: 'Me võidame!'"
"Sinu julgus toob lahingus võidu."
Väga tähtis asi. Aga teine tähtis asi on moraal.
Ta ütles: "Joosua, sa pead minu käske täitma, seadusele kuuletuma."
Võitlusvaim ja moraal. Neid kahte Jumal tahab juhtidelt.
Huvitav, kas pole. Joosua läks ja ütles rahvale:
"Olen nüüd teie juht. Mooses on surnud."
Kas te teate, mida rahvas vastas? Nad ütlesid: "Ole tugev ja julge!"
Rahvas kordas sõna-sõnalt mida Issand neile isiklikult oli öelnud.
Milline võimas kinnitus ja tunnistus!
Ja rahvas ütles nii. See võib naerma ajada, aga nad ütlesid:
"Nagu me oleme kõiges Moosesele kuuletunud, nii allume ka sinule."
Te naerate selle peale, aga tegelikult ei peaks naerma.
Nad olid kuulekad olnud, aga nüüd on uus põlvkond, pidage meeles.
See eelmine sugupõlv ei olnud Moosesele kuuletunud.
Aga need olid noored mehed ja täiesti uus põlvkond.
Nad olid Moosesele kuuletudes juba Mooabi ja Ammoni võitnud.
Nad ei olnud nii sõnakuulmatud kui te arvate, kui ma seda lugesin.
Nad mõtlesid seda puhtsüdamlikult.
"Olime kuulekad Moosesele ja nüüd oleme kuulekad sinule."
"Aga ole tugev ja julge! Me ei taha argpüksist juhti." Või sellist,
kes hakkab missioonis kahtlema. "Olgu ainult Issand, sinu Jumal,
koos sinuga nii nagu ta oli Moosesega", ütlesid nad.
Nüüd me siis tuleme raamatu tõelise tuuma juurde.
Ta juhatas neid maale, vallutama ja jagama seda.
Kõik tiirleb maa ümber. Maa, maa. Ja valitseb kogu raamatut.
Jordan oli takistus. See ujutas üle ja oli 3 m sügav.
Sildu ei olnud ja sel aastaajal kindlused olid vee all.
Oli üleujutuste aeg, vihmaperiood.
Esimesena, enne maale astumist, saadab ta sinna luurajad.
Aga mitte kaksteist. Ta saadab kaks.
Teil on kindlasti meeles, et kaks luurajat tuli tagasi hea rapordiga.
Ta saatis ainult kaks, mitte 12. Kuula! Usk ei ole hulljulgus.
Jeesus rõhutas, et peab istuma ja loendama arved enne lahingut.
On tark tegu olukorras selgusele jõuda ja selles, mis ees ootab.
Hulljulgus ei ole usk. Nende vahel on õhkõrn vahe.
Mõned, kes teevad asju usus, tegutsevad tegelikult rumaluses.
Nad ei ole mõelnud asja üle, ega tea, mida nad on tegemas.
See ei ole usk. Usk ei ole pime.
Usk uurib olukorda ja saadab luurajaid ja jõuab selgusele.
Peale selle Ta ei tahtnud rapordit
nende võitlusvõime vaid võitlusvaimu kohta.
Milline on nende võitlusvaim.
Nüüd kui seal teatakse, et oleme tulekul.
Luurajad leidsid bordellist ööbi- miskoha. Raahab-nimelise
prostituudi juurest. Temast tuli Jeesuse esiema. Uskumatu lugu.
Prostituut. Ta võttis mehed sisse ja peitis nad ära.
Linna mehed kuulsid luurajate kohta ja tulid neid otsima.
Raahab peitis nad katuse alla.
Kui mehed olid lahkunud, saatis ta luurajad läände.
Ta ütles: "Ärge minge jõe poole. Sealt teid otsitakse."
"Minge mägedesse läände ja tulge mõne päeva pärast."
Ta päästis nende elud. Miks? Ta ütles: "Usun teie Jumalat."
"Ta annab teile selle maa ja mina tahan olla teie poolt."
Selline on usk. Uskumatu usk. Üks tagajärg on, et Uues
Testamendis teda peetakse...
Kaks Uue Testamendi kirjutajat peab teda suurepärase usueeskujuna.
Mitte hea naisena, vaid usunaisena. Jumal suudab teha rohkem halva
naise kaudu, kes usub kui hea naise kaudu, kes ei usu.
Sageli me unustame selle. See prostituut peitis nad ja
päästis nende elud. Paasatalle verd meenutades nad ütlesid:
"Riputa midagi punast oma aknale ning me ei puuduta sinu maja."
"Läheme sinu majast mööda."
Kas pole huvitav, mis nägi vere moodi välja, punase paela.
Nii oli tema ainus, mis ei lagunendud.
See juhtus siis enne. Mis juhtus samal ajal?
Jordani jõe läbi minek kui jõgi kuivas. See kuivas just siis kui
laegast kandvate pappide jalad vett puudutasid.
See tähendab, et ülemjooksul jõevall murdus ja tammistas vee.
Aga miks see juhtus just sel hetkel? Piiblis on nii palju
juhtumeid, mis statistika kohaselt on võimatud.
Nii ei saa olla. Tõenäosus on liiga väike.
Rahvas läks läbi jõe peaaegu kuiva maad mööda.
Luurajad pidid varem ujuma üle jõe.
Mis siis tegelikult juhtus? See põlvkond ei olnud näinud Punase
mere läbi minekut. Niisiis Jumal tegi seda neile jälle.
Suurepärane. Nad olid Punasest merest kuulnud.
Aga kas nad tegelikult sellesse uskusid, et Jumal võiks midagi
seesugust teha? Nad olid täiesti uus põlvkond.
Nüüd nad teadsid, et nende isade Jumal on ka koos nendega. Usun, et
see on kordumise põhjus. Punase mere kordus uuele põlvkonnale.
Aeg on vist lõppenud, nii et peatume siinkohal
ja jätkame järgmisel korral.
Tulge tagasi, jätkame Joosua lugu.
Tõlge eesti keelde: Elo Lammi