GAMLA TESTAMENTET ÖPPNAS
5 MOSEBOKEN, del 2
Vi tar nu vid där vi senast slutade.
Mose höll tre tal till den nya generationen -
som hade slagit läger på denna sidan Jordan.
I det första talet, kapitlen 1-4, kommer han ihåg det förflutna -
dagarna efter Sinai -
då Gud hade knutit ett förbund med deras föräldrar.
Han sade att resan från Sinai till det Förlovade landet var 11 dagar.
Ändå tog resan 15 490 dagar för föräldrarna. Varför?
Svaret: brist på tro.
De gick rakt mot det Förlovade landet, Kadesh Barnea.
De sände en man från varje 12 stammar för att spionera -
och klargöra för dem hur man bäst kom dit.
Spionerna kom tillbaka och berättade att landet är underbart.
De hade med sig stora druvklasar från landet av mjölk och honung.
Detta är nu symbolen för Israels turistbyrå.
De sade att maten är underbar -
men att människorna i landet är stora.
Judar är inte långa.
De berättade att städernas murar sträckte sig mot himlen.
Spionerna röstade. Tio sade att man aldrig kommer in dit.
Två sade: "Förstås kommer vi in, med Guds hjälp."
Mose sade att de hade ridit på Guds axlar.
Då jag som liten pojke var på min pappas axlar -
var jag större än alla andra och såg över alla murar.
Mose frågade: "Vad bekymrar ni er över?"
Majoriteten följde de tio och inte de två.
Mose sade: "Inte en enda av er kommer in i det landet" -
"förutom två, Josua och Kaleb."
Det var inte orsaken till att Mose inte kom in i landet.
Han satte sig upp mot Gud först långt senare.
Gud sade: "Inte heller du kommer dit in, bara Josua och Kaleb."
Av 2,5 miljoner kom två stycken fram.
Tre författare i NT använde det som varning till kristna.
Paulus, Hebreerbrevet och Judas varnade de troende för -
att bara två av 2,5 miljoner kom ända fram:
Se till att ni klarar er. Behåll er tro till slutet.
De hade allt framför sig.
Deras stridsmoral höll inte.
I en strid behöver man strategi, taktik och moral.
Av dem är moralen i nyckelposition.
Om människorna upplever att de vinner så vinner de.
Om de upplever förlust så förlorar de.
General Montgomery under 2 världskriget är ett gott exempel.
Han höjde stridsmoralen på trupperna i Egypten och sade:
"Vi vinner detta!" Och de vann.
Det beror på om man tror att man klarar sig.
Tyvärr trodde inte israeliterna.
Trots att Gud var trofast så var de trolösa.
I 4 kapitlet sägs det: "Barn, var inte som era föräldrar."
"De förlorade sin tro och sitt land."
"Stå ni fast vid tron så får ni hålla landet." Budskapet -
är lätt att förstå så vi går till bokens egentliga undervisning.
Den är inte speciellt intressant att läsa.
Vi är intresserade av berättelser, inte lagtext.
Människor tröttnar på det. Ändå är det en intressant del.
Det andra talet är längst.
Kanske Mose höll det under den tredje dagen av sin sista vecka.
Det handlar om hur de bör leva i det Förlovade landet.
Det börjar med Guds grund- principer för ett rättfärdigt liv -
alltså de tio budorden.
De innehåller grundprinciperna. Det är frågan om respekt.
Ha respekt för Gud, Hans namn, Hans dag.
Ha respekt för dina föräldrar, livet, äktenskapet, egendom -
människors rykte.
Det snabbaste sättet att döda en gemenskap är att sluta respektera.
Just det har vi fått se i vårt eget land -
i huvudsak via komediprogram på TV.
En känd komiker sade: "För oss är inget heligt."
Med andra ord: "Vi tänker ta kål på all respekt."
Respekten för de kungliga, lagen, regeringen och varandra.
Om man slutar respektera, tar man kål på samhället.
I början finns alltså de tio buden.
Det är intressant att jämföra Mose lag -
med hednasamhällenas sämsta och bästa lagar.
Då man jämför Mose lag med t ex amoreernas lag -
så framstår den som ren och helig.
Människorna är friskare och lyckligare om de följer den.
Det är också intressant att jämföra Mose & Hammurabis lagar.
Hammurabi var en amoreisk kung -
som regerade i Babylon alltså staden Babel.
I Louvren i Paris finns det en stenpelare -
som hittades i Susa i Persien.
Där har man ristat in Hammurabis 282 lagar.
De skrevs ned 300 år före Mose födelse.
Forskare har jämfört lagarna. Resultaten är häpnadsväckande.
Inget dödande, äktenskapsbrott, stöld eller falskt vittnesbörd.
De nämndes i Hammurabis lag 300 år tidigare.
Den välkända hämndlagen, "öga för öga, tand för tand" -
finns också inristad i stenen.
Många säger att sådana lagar var allmänna.
Åtminstone kände kung Hammurabi till dem.
Paulus säger i Rom 2 -
att Gud har skrivit Sin lag i hedningarnas hjärtan.
Med andra ord vet människor att de här sakerna är fel.
Gud har skrivit Sin lag i deras hjärtan.
Varje samhälle i världen har alltid ansett incest vara fel.
Gud har skrivit lagarna i människornas hjärtan -
och ännu tydligare i Mose lag. Visst finns -
det också stora skillnader mellan Mose och Hammurabis lag.
I Hammurabis lag fanns det ett straff för allting, döden.
I Mose lag är döds- straffet ganska ovanligt.
De brott som leder till dödsstraff är i Mose lag 15 till antalet.
Mose lag är inte så grym som människor påstår.
En annan stor skillnad är -
att slavar och kvinnor ses som människor i Mose lag -
då de i Hammurabis lag är ägodelar.
I Hammurabis lagar har kvinnor inte lika rättigheter.
I Hammurabis lag finns också klasser.
Den skiljer på adligt & vanligt folk.
Olika klasser har olika lagar.
I Mose lag, Guds lag, finns inte klassbegreppet.
Samma lag gäller för alla.
Mose lag är inte bara en bland andra.
Även om Gud har skrivit Sin lag i hedningars hjärtan -
finns det en teknisk skillnad mellan lagarna.
Hammurabis lagar är kasuistiska lagar.
De framställs som villkor: om du gör så här måste du dö.
"Om du gör så här" - ett villkor.
Mose lagar är framställda i apodiktisk form.
De framställs inte som villkor utan som bud: Du får inte gör detta.
Alla Hammurabis lagar säger: "Om du gör så här blir du straffad."
Mose lagar säger: "Du får inte göra så här."
Bara Gud har rätt att tala på det viset.
Mänskliga lagar är i allmänhet kasuistiska.
Gud har rätt att säga: "Gör inte detta. Jag befaller dig."
Han är Kungars Kung.
Det andra talets slutdel, i 5 Mos 12 - 26 -
behandlar detaljerat en väldig mängd olika ting.
Jag ger er rubrikerna så får ni se hur brett man behandlat olika ting.
För det första finns det många religiösa lagar.
De innefattar avgudadyrkan som bestraffas med döden.
De innefattar spiritism, att mana fram dödas andar och trolldom -
som bestraffas med döden.
De innefattar att häda Gud -
att helga den första och bästa frukten, tiondet -
och ett särskilt tionde vart tredje år -
för främlingar, föräldralösa och änkor.
Sabbatslagarna var något nytt.
Före Mose hade ingen firat sabbat.
Det var en lättnad för slavarna som slet hela dagarna.
Nu fick de hålla en ledig dag i veckan.
Vissa tror att sabbatsbudet gällde ända från början -
men att det började först med Mose och slutade med Kristus.
I lagarna nämns högtider, påsk, pingst och lövhyddohögtid.
Offer och eder nämns. Om man svär en ed inför Gud -
måste man hålla den med risk för att förlora sin eviga frälsning.
Det fanns lagar som handlade om att hålla saker isär.
Jag har en kostym som kostade 25 euro.
Den är tillverkad av ylle och polyester.
Jag bryter Mose lag.
En judisk släkt hjälper mig med det. Här står: "Marks & Spencer".
I lagen är det förbjudet att blanda tyger.
Frön från olika arter får inte blandas.
Man får inte blanda det ena och det andra.
Man får inte plöja med en oxe och en åsna.
Det har att göra med en fruktbarhetsrit i landet.
Hedningarna trodde att kombina- tioner förde med sig fruktbarhet.
De trodde att kläderna blev fruktbara då man kombinerade tyger.
Gud ger fruktbarheten. Den får man inte genom kombinering.
Därför finns åtskillnadslagarna i den religiösa delen av 5 Mos.
Sedan kommer förvaltningslagarna.
Där finns lagar om kungen även om de inte hade någon kung.
Gud visste att de en dag skulle vilja ha en kung.
I lagen nämns också något intressant.
Kungen måste skriva av Mose lag för egen hand -
och läsa den regelbundet.
Tänk dig att man skulle befalla Englands drottning -
att skriva Bibeln för hand och läsa den regelbundet.
Det garanterade att kungen kände till lagen.
Kungen fick inte ha många hustrur, hästar eller mycket pengar.
Sedan finns det lagar som gäller domarna och hovrätten.
Förolämpande av rätten dömdes med dödsstraff.
Där finns lagar om rätten: inga mutor eller partiskhet.
De mindre bemedlade skulle få samma behandling som rika.
Sedan finns det lagar för vittnen.
Det måste alltid finnas två eller tre enhälliga vittnen.
För falskt vittnesbörd fick man samma dom -
som den åtalade fick som skyldigt dömd.
Därför sägs det: "Öga för öga, tand för tand."
Om den åtalade får böter på tiotusen kronor på grund av -
mitt falska vittnesbörd, måste jag betala det samma. Helt rättvist.
Det maximala antalet piskrapp var 40.
I allmänhet gavs 39 så att man inte av misstag bröt mot lagen.
Över det fick man inte gå då det kränkte människovärdet.
Ett lik fick inte lämnas att hänga i ett träd efter solnedgången -
som objekt för hån.
Paulus nämner det i Gal 3 då han talar om Jesus på korset.
Sedan fanns det lagar om särskilda brott.
För mord fick man alltid döds- straff, om det inte skett av misstag.
En som dödat av misstag kunde fly till en fristad.
Också kidnappning ledde till dödsstraff.
Det finns lagar mot våldtäkt och misshandel.
Det finns lagar mot stöld och att flytta gränspålar.
Människor markerade sina åkrar med stenar.
Nattetid flyttade vissa på stenarna. Det var ett allvarligt brott.
Det finns hälsolagar, lagar om obotliga eksem.
I Bibeln står ordet spetälsk för många olika hudsjukdomar -
inte enbart lepra.
Det var förbjudet att äta självdöda djur.
Ren och oren mat definierades.
Nästan alla judar har missförstått ett bud:
"Du skall inte koka en killing i mjölken från dess mor."
Judarna har byggt upp ett koshersystem kring en vers.
I köket måste det finnas skilda kastruller, pannor och tvättfat -
för mjölkprodukter och kött.
De har missförstått saken helt.
Det är frågan om hedningarnas fruktbarhetsrit.
Killingen tvingades till incest med sin moder -
då den kokades i dennas mjölk.
Judarna blev förbjudna detta -
men de byggde upp ett mat- system kring en enda vers.
Sedan finns det välfärdslagar.
Vid åkerkanterna måste lämnas kärvar för de fattiga.
Enligt en lag skulle grannen hjälpa finna ett försvunnet djur.
Där sägs att man inte ska binda för munnen på oxen som tröskar.
Den måste få äta av det som den tröskade.
Paulus tillämpade det på predikanter.
Han sade: "Då predikanten tröskar mat åt er" -
"ska ni hjälpa honom ekonomiskt."
Man fick ta ägg från ett fågelbo, men inte modern.
Modern måste besparas så att hon kunde lägga fler ägg.
Det fanns lagar om krigföring. I krig fick man inte fälla träd.
Jag tänkte på det då amerikanerna förgiftade Vietnams djungler.
Gud sade att man inte strider mot träd utan människor.
Det här är Genèveavtalet långt före Genève.
Man bestämde om soldaternas toalettarrangemang.
Enligt lagen kunde en soldat som gift sig stanna hemma ett år.
Fin lag, eller hur?
Man ger tid att bekanta sig med hustrun och befästa äktenskapet.
Man går inte ut i krig med äktenskapet som insats.
Jag gjorde en översikt över lagarna. Det finns hundratals.
För det första är det anmärknings- värt hur omfattande de är.
De omspänner hela livet från toalett till gudstjänst.
Beklädnad till matlagning.
Gud är intresserad av hela ditt liv.
Att leva rätt gäller inte bara gudstjänsten på söndag -
utan hela livet.
Mose lag säger att det finns en rätt vana för allt.
Han vill att människan lever rätt på livets alla områden.
För det andra samverkar lagarna med varandra.
Jag buntade ihop dem enligt ämne, men de förekommer i oordning.
Först förbjuds man äta kameler, sedan följer högtidslagar.
Det här stämmer inte med det moderna västerländska sinnet.
Vi skulle vilja ordna dem enligt ämnesområden.
Gud säger att det inte finns åtskillnad i livet.
Vi skiljer på andliga och världsliga ting. Gud gör det inte.
Lagen omspänner inte bara hela livet, utan också dess helhet.
I dag skulle vi prata om en holistisk syn.
Gud finns med då vi äter och firar gudstjänst.
Det är frågan om samma liv.
I den judiska böneboken finns en underbar toalettbön.
Vi tycker det är lustigt och skrattar åt det.
Den lyder: "Herre, jag tackar dig för att min kropp fungerar" -
"och att jag känner mig lättad."
Jag besöker många kristna hem, och också deras toaletter.
Där finns andliga böcker och andliga texter på väggarna.
Texterna har inget att göra med orsaken till toalettbesöket.
Då du blir gammal kommer du att ångra -
att du inte tackade Gud då din blåsa och tarm fungerade.
För Gud är allt det samma, hela livet.
Ett heligt liv är att leva rätt på alla områden.
Det tredje är meningen med lagarna.
Meningen var inte att döda glädjen eller att begränsa människor.
Hela tiden sägs: "Så att det går er väl."
Gud stiftade lagarna eftersom Han vill att vi är friska och lycklig
Och så tycker vi att Gud är domderande och förbjudande.
En lärare frågade vad en pojke hette. Pojken svarade: "Nej Kalle!"
"Så kallar alltid min mamma mig."
Vi ser lätt på Gud som kommenderande.
Han gav lagarna för att vi skulle ha det bra.
Det frågar vi ju alltid: "Hur mår du?"
Han brydde sig om israeliternas välmående.
Därför är det bra att läsa de här lagarna.
Också Moses tredje och sista tal är i två delar.
I den första delen säger han att de måste ratificera lagen.
Gud skulle dela vattnet såsom han delade det för deras föräldrar.
De skulle gå igenom välsignelserna och förbannelserna -
och tillämpa dem på sig själva vid bergen Ebal & Gerissim.
Jag har besökt Gerissim. Där bor ännu någon samarier.
De har Mose lag. De erkänner inga andra böcker i Bibeln.
De gör kopior av bokrullar av gamla plåtburkar -
och skriver en del av lagen i dem.
Här är ett utdrag ur Mose lag på samariernas språk.
De har en flera hundra år gammal rulle. Den här är en kopia av den.
Den riktiga är lite över två meter hög.
De visar den mot betalning eftersom de är fattiga.
En samaritisk kvinna frågade: "Var ska vi tillbe Gud?"
"Här på Gerissim eller på det andra berget?"
Jesus sade: "Det är inte fråga om berg utan ande och sanning."
De är akustiskt sett otroliga. De har en konkav vägg.
Det är som en stor arena med två toppar. Förbannelserna -
ropades ut från den ena och välsignelserna den andra.
Folket måste ropa "amen" efter varje välsignelse och förbannelse.
I en predikan sade jag: "Låt oss förbanna folk. Säg alltid 'amen'."
"Förbannad är var och en som inte högaktar sin far och sin mor."
"Förbannad är var och en som flyttar på gränsstenar."
"Förbannad är var och en som leder en blind vilse."
"Förbannad är var och en som av en främling, föräldralös" -
"eller änka lägger beslag på dennas rätt."
"Förbannad är var och en som ligger med sin nästas hustru."
"Förbannad är var och en som mot betalning mördar en oskyldig."
"Förbannade är de hänsynslösa, äktenskapsbrytarna,de som begär"-
"andras egendom, avgudadyrkarna, hädarna, drinkarna."
Församlingen blev allt tystare.
Amenropen dog ut.
Någon frågade efteråt: "Vet du varför vi blev tysta?"
"Vi märkte att vi förbannade oss själva."
Jag läste nyligen 5 Mos 28.
Det är också den anglikanska bönebokens text för fastetiden.
Församlingen visste inte att jag läste ur böneboken.
Församlingarna vågar inte använda texten numera -
då de tänker att det gör människorna upprörda.
Vilken effekt skulle det ha om -
varje kyrka under varje fastetid förbannade de människorna?
Paulus säger i Galaterbrevet -
att om någon predikar ett annat evangelium så ska han förbannas.
Det är en klar handlingsmodell. Ord har kraft.
Välsignelser är starka, så även förbannelser.
Och förbannelseordet är: ve!
Förbannelserna och välsignelserna skulle ropas ut från bergen.
Folket skulle ropa: "Amen". Det ratificerar förbundet.
Ni är välsignade och njuter av landet om ni håller lagarna -
och förbannade om ni inte gör det.
Resten av Gamla testamentets historia handlar om just det.
5 Mos 28 är som Israels historia under 4 000 år.
Gud säger: "Om ni gör det onda och inte bryr er" -
"även om jag låter regnet upp- höra och sänder er fiender" -
"skingrar jag er i världen och ni blir till åtlöje."
Har ni hört historien om skotten, irländaren och juden?
Den är förutsagd i 5 Mos 28.
5 Mos 28 belyser Israels historia ända tills i dag.
Gud har hållit sitt löfte att välsigna och förbanna dem.
De är mer välsignade och förbannade än något annat folk.
Det bevisar att Gud finns och att Han är Israels Gud.
I kapitel 32 sjunger Mose. Han är 120 år gammal.
Hans syn hade inte försvagats och han måste haft en bra röst.
Liksom många andra profeter var Mose musiker.
Profetia och musik går hand i hand i hela Bibeln.
David var profet och han skrev Bibelns sånger.
Mose sjöng tillsammans med sin syster Mirjam.
En av hans sånger sjungs på Stilleståndsdagen i Storbritannien.
"O Gud vår hjälp i gångna år, Vår framtids hopp och frid"
"Din arm mot ondskans makter är Vårt fäste och försvar"
Här ljuger vi lite.
"Din arm mot ondskans makter är Vårt fäste och försvar" -
"men vi har ett par atom- bomber för säkerhets skull."
Det är Moses sång. Den grundar sig på psalm 90.
I 5 Mos 32 sjunger han:
"Man kan lita på Gud helt och fullt."
"Han är oföränderlig, trofast. Han är vår klippa."
"Han är en trofast Gud och i Honom finns inte orättfärdighet."
Känner ni igen sången? Ska vi sjunga den. Var är du, Max?
Vilket nummer är den? 12.
Vi har ont om tid så vi sjunger den snabbt. Ge bara tonen.
Han är vårt skydd, vår klippa
Fullkomlig i gärning, alla Hans vägar är sanna
Han är vårt skydd, vår klippa
Fullkomlig i gärning, alla Hans vägar är sanna
Han är en trofast Gud, Han gör inget orätt
Han är rättfärdig, rättrådig i sitt domslut
Han är en trofast Gud, Han gör inget orätt
Han är rättfärdig, rättrådig i sitt domslut
Vi sjöng just Moses sång. I Uppenbarelseboken sägs det -
att då vi kommer till himlen ska vi få höra Mose sång igen.
Guds befallning att döda amoreerna var inte ett problem för Mose.
Han sade att Gud inte gör något fel. Han är trofast och god.
I kapitel 33 välsignar Mose de 12 stammarna, en i taget.
Han var verkligen en profet, då han såg varje stams framtid -
och välsignade allihopa.
En stam välsignade han inte, och den stammen försvann.
Som ni vet så förändras de 12 stammarna längre fram i Bibeln.
Precis som en av de 12 lärjungarna inte överlevde -
så överlevde inte en av de 12 stammarna.
I kapitel 34 berättas det om Moses död och begravning.
Jag är ganska säker på att han inte skrev det själv.
Troligtvis lade Josua till det.
Han dog ensam med ryggen mot klippan uppe på berget Nebo.
Han såg över Jordan in i det Förlovade landet,dit han aldrig kom.
Han kom dit in en gång hundratals år senare.
Han samtalade med Jesus uppe på ett visst berg.
Han begravdes på Nebo. Man har inte hittat hans grav.
I Judas brev sägs det att en ängel kom och begravde honom.
Djävulen stod bredvid Moses döda kropp.
Han sade: "Den här mannen är min. Han mördade en egyptier."
Ängeln var ärkeängeln Mikael.
Mikael sade till djävulen: "Herren må gå till rätta med dig."
Ängeln begravde Mose.
Han begravde naturligtvis bara Moses döda kropp -
hans ande gick till Herren. Man sörjde honom i en månad.
De letade efter hans döda kropp, men kunde inte finna den.
Där slutar berättelsen.
5 Mos är Gamla Testamentets viktigaste bok.
Den är nyckeln till Israels hela historia.
De erövrade bara bergen och lämnade dalarna till amoreerna.
På lördag kvällar gick männen till flickorna i dalarna.
Där börjar den sorgliga historien.
Snart levde de precis som alla andra där.
Profeterna varnade att om det fortsätter, förbannar Gud dem.
Alla profeter hänvisar till 5 Moseboken.
Under tusen år fick de allt det som Gud hade lovat.
Från Abraham till David är det tusen år.
Under de följande 500 åren förlorade de allt.
Hela Israels historia kan komprimeras i två meningar.
Lydnad och rättfärdighet gav dem välsignelse.
Olydnad och ondska gav dem förbannelse.
5 Moseboken är viktig också med tanke på Nya Testamentet.
Den citeras 80 gånger i 27 böcker.
Jesus kände väl till 5 Mosebok.
Satan frestade Honom i samma Judeens ödemark -
som Moses tittade på då han dog.
Då Jesus frestades försvarade Han sig med hjälp av Skrifterna.
Han citerade 5 Mosebok varje gång.
"Människan lever inte bara av bröd," 5 Mosebok.
Ser ni hur viktig den är?
Bergspredikan är full av 5 Moseboken.
Jag nämnde redan den samaritiska kvinnan.
Hon frågade på vilket berg man skulle tillbe Gud.
Jesus svarade: "Inget av dem."
"Det kommer en tid då vi tillber i ande och sanning."
Jesus komprimerade Mose lag i 5 Mosebok genom att säga:
"Älska Herren av hela ditt hjärta, din själ och din kraft."
Även i den striktaste lagtexten är det vanligaste ordet kärlek.
31 gånger nämns kärleken i lagtexten.
Jesus sade: "Om ni älskar mig så håller ni mina bud."
Det finns ingen konflikt mellan lagen och kärleken.
Om du älskar Herren så håller du Hans bud.
Paulus kallade kärleken för lagens uppfyllelse.
Det är inte frågan om lagiskhet utan kärlek.
Lydnad nämns 31 gånger. Att älska är lydnad.
I Guds ögon är kärlek trofasthet -
att älska någon så mycket att man vill göra det Han vill.
Ibland ställs lagen och kärleken mot varandra.
Att hålla lagen är att visa kärlek mot den som givit den.
Då man frågade Jesus vad lagen är svarade han: Älska.
De två största buden är: Älska Gud och älska din nästa.
Mose och Elia talade med Jesus.
De talade om den exodus som Jesus skulle göra i Jerusalem.
Exodus betyder att bli fri från slaveri.
Jesu korsdöd var vårt exodus.
Paulus hänvisar många gånger till 5 Mosebok -
då han understryker ett verkligt utövande av tron.
Gud är intresserad av omskurna hjärtan -
från vilka ondskan skurits bort -
och som är fria att älska Herren och leva på rätt sätt.
Jag hoppas att min föreläsning har väckt en lust att läsa 5 Mosebok.
Läs de tre talen skilt för sig och fundera över dem.
Förstå att allt det här är vår historia.
Vi är nu Abrahams barn.
Vi har blivit inympade i Israels olivträd -
och därför läser vi inte främmande historia, utan vår egen.
Gud behandlar oss på samma sätt som dem.
Det finns lydnad och olydnad -
rättfärdighet och ondska.
Vi kan inte bete oss som hedningarna omkring oss.
Gud sade till israeliterna: "Gå in i landet och ta det" -
"men lev inte så som dess invånare lever."
"Annars sänder jag någon att ta landet ifrån er."
Enligt Paulus är detta skrivet som exempel för oss -
så att vi skulle lära oss av deras misstag och inte upprepa dem.
För Gud vill fortfarande ha heliga människor -
som också är friska och lyckliga människor. Amen.
Översättning: Andreas Forsberg