o
VANHA TESTAMENTTI AVAUTUU
5. MOOSEKSEN KIRJA, OSA 1
Jos käyt synagogassa, etsi yhdestä kulmasta suurta kaappia.
Sitä peittää yleensä verho. Tässä on kaapin pienoismalli.
Jos saat luvan avata sen, -
löydät sieltä kääröjä kirjaillun kankaan sisällä.
Ne ovat Mooseksen lait, Raamatun ensimmäiset viisi kirjaa.
Juutalaiset kutsuvat sitä Tooraksi tai ohjeeksi.
Tässä ne ovat hepreaksi.
Jokainen käärö nimettiin ensimmäisten sanojen mukaan.
Näin kääröt tunnistettiin, kun ne otettiin esille.
Ensimmäinen Mooseksen kirja on hepreaksi "Alussa".
Viides Mooseksen kirja on hepreaksi "Sanat", -
koska ensimmäisen lauseen ensimmäinen substantiivi on "sanat".
Englanniksi nimi on "Deuteronomy".
Kun Vanha testamentti käännettiin kreikaksi, -
kirjalle täytyi keksiä uusi nimi. Nimi saatiin kahdesta sanasta:
"deutero", "toinen", ja "nomos", "laki".
Raamatun viidettä kirjaa alettiin kutsua nimellä "Deuteronomy", -
"toinen laki".
Se sisältää kymmenen käskyä, -
aivan kuten 2. Moos. kirjassa.
Laki esitetään kahdesti, 2. Moos. 20:ssa ja 5. Moos. 5:ssä.
Kirja sai nimensä tästä, "toinen laki".
Miksi kymmenen käskyä toistetaan?
Niiden lisäksi 613 lakia, jotka Mooses antoi israelilaisille, -
esiintyvät 2. ja 5. Mooseksen kirjassa. Miksi?
Johtolanka löytyy 4. Mooseksen kirjassa.
Sen mukaan 5. Moos. kirjoitettiin 40 vuotta 2. Moos. kirjan jälkeen.
Näiden 40 vuoden aikana kokonainen sukupolvi kuoli.
Kaikki aikuiset, jotka olivat tulleet Egyptistä -
ja kuulleet Siinailla kymmenen käskyä, olivat kuolleet.
He rikkoivat lakia niin nopeasti, -
että Jumala kielsi heiltä pääsyn Luvattuun maahan.
"Vaellatte erämaassa 40 vuotta, kunnes te kaikki olette kuolleet."
Uusi sukupolvi oli ollut lapsia, kun he kulkivat meren halki -
ja leiriytyivät Siinain vuoren juurelle.
Monikaan ei muistanut Egyptistä lähdön tapahtumia.
Uuden sukupolven täytyi kuulla laki uudelleen.
Sen täytyi solmia liitto Jumalan kanssa.
Myös meidän lastemme täytyy itse solmia liitto Jumalan kanssa, -
koska Jumalalla ei ole lapsenlapsia.
Näitä asioita ei voi periä, vaan pitää itse astua Jumalan lupauksiin.
Lapsi ei pääse osalliseksi aiempien sukupolvien liitosta.
Mooseksen piti käydä laki läpi uudelleen.
Vanhasta sukupolvesta oli elossa kolme henkilöä:
Joosua, Kaaleb ja Mooses.
Joosua oli 80-vuotias. Mooses oli 120-vuotias.
Uusi sukupolvi ei ollut solminut liittoa Jumalan kanssa.
He eivät olleet sanoneet Jumalalle "Tahdon".
Siinain vuorella kansa solmi avioliiton Jumalan kanssa.
Jumala kertoi heille ehtonsa. Hän kertoi, miten tuli elää.
He vastasivat myöntävästi mutta eivät toimineet ehtojen mukaisesti.
Oli olemassa myös toinen kriisi:
kansa oli siirtynyt eteenpäin ajallisesti ja fyysisesti.
He olivat leiriytyneenä Jordanjoen itäpuolella.
He ovat astumassa Luvattuun maahan.
He olivat saaneet olla melko rauhassa erämaassa.
Nyt heidän edessään oli vihollisten miehittämä maa.
Kaiken lisäksi Mooses ei ollut menossa Luvattuun maahan.
Hänkin oli menettänyt oikeutensa päästä sinne.
Mooses oli 120-vuotias.
Jumala oli ilmoittanut, että hänellä oli enää viikko elinaikaa.
Hänellä oli viikko jäljellä uuden sukupolven kanssa, -
ja hän aikoi kerrata kaiken alusta.
Lisäksi he saisivat nähdä veden jakamisen ihmeen uudelleen, -
ei Punaisenmeren vaan Jordanjoen.
Ikään kuin Jumala olisi sanonut: "Minun täytyy aloittaa alusta."
"Näytän voimani halkaisemalla joen, jotta voitte astua maahan."
"Näin teidän tulee elää siellä."
Tein piirustuksen maantieteellisestä tilanteesta.
Pahoittelen piirustuksen karkeutta.
Sinertävä osa on Jordan joki.
Sitä ympäröi niin kutsuttu Jordanin viidakko, -
jossa leijonat ja karhut elivät Vanhan testamentin aikaan.
Jordan mutkittelee viidakon halki Kuolleellemerelle.
Laakso on maanpinnan syvin halkeama.
Se kulkee Isona hautavajoamana Afrikan halki.
Jordaninlaakso on 300 metriä merenpinnan alapuolella.
Jos lennät lentokoneella laakson läpi, -
saat todistuksen siitä, että olet lentänyt merenpinnan alapuolella.
Laaksoa ympäröivät vuoret. Mooabin vuoret ovat tällä puolella.
Tässä on Nebonvuori, jossa Mooses kuolisi.
Kuollessaan hän nojasi kiveen Nebon vuorella -
ja katseli Luvatun maan kukkuloita.
Hän ei ikinä astunut sinne.
Tässä oli israelilaisten leiri, kun 5. Moos. puhuttiin ja kirjoitettiin.
Joen toisella puolella laaksossa oli Jeriko, -
ensimmäinen kaupunki, joka heidän oli määrä valloittaa.
Kukkuloilla sijaitsevat Ai, Siiloa ja Beetel.
Juudean kukkuloiden tällä puolella oli vain erämaata, -
koska sade lankeaa kukkuloiden toiselle puolelle, -
Välimeren puolelle, jossa maasto on rehevää.
Sieltä Jerikoon päin on vain kuivaa aavikkoa.
Jerusalemia kohti kulkee laakso, Wadi Qelt.
Kävelin kerran laakson läpi Jerusalemista Jerikoon.
Siellä oli hiljaista ja autiota.
Laakson yläpuolella on Öljymäki, ja Jerusalem on toisella puolella.
Kauempana pohjoisessa kohoavat Ebal ja Gerissim.
Israelilaiset kokoontuisivat sinne toistamaan Jumalan liiton.
Kansan piti seistä vuorten välissä.
Joidenkin piti nousta kahdelle vuorelle -
huutamaan liiton siunauksia ja kirouksia.
Ensin Jumala toi kansan Punaisenmeren halki, -
ja vasta sitten Hän teki liiton Siinain vuorella.
Hän lunasti ja vapautti heidät ensin, -
ja kertoi sitten, miten heidän tuli elää.
Raamatussa Jumala ensin osoittaa armonsa pelastamalla meidät.
Sitten Hän kertoo, miten tulisi elää kiitollisuudesta Häntä kohtaan.
Uusi sukupolvi tulisi näkemään, kuinka Jumala pelastaisi heidät.
Hän vei heidät tulvivan Jordanin yli.
Mutkitteleva joki kaiversi rantapengertä.
Törmä kaatui jokeen ja patosi sen muutamaksi tunniksi.
Näin Jumala varmasti auttoi israelilaiset joen yli.
Törmä sortui ja patosi joen.
Ihmeen nähtyään heidän oli määrä jatkaa omalle liiton vuorelleen, -
jossa he toistaisivat liiton siunaukset ja kiroukset.
Taas Jumala toimi ensin ja vasta sitten kertoi, miten vastata.
40 vuoden takainen esitys toistettiin uudelle sukupolvelle.
5. Moos. kirjoitettiin ja puhuttiin leirissä, Jordanin itäpuolella, -
kun Mooses vielä eli.
5. Moos. kirjassa on avainlauseita, jotka esiintyvät lähes 40 kertaa.
Yksi on: "maa, jonka Herra, sinun Jumalasi, antaa sinulle".
Kerta toisensa jälkeen heitä muistutetaan siitä, -
että maa, johon he astuvat, on ansaitsematon lahja, -
koska "Herran on maa ja kaikki, mitä siinä on".
Lontoossa Royal Exchange -rakennuksessa lukee:
"Herran on maa ja kaikki, mitä siinä on."
Maakiistoissa on syytä muistaa, -
että Jumala omistaa maan ja antaa sen, kenelle Hän tahtoo.
Paavali sanoi Ap. t. 17:ssä Ateenassa Areiopagilla:
"Jumala on säätänyt kansoille ajat ja asumisen rajat."
Maa on Herran. Hän voi antaa sen, kenelle Hän tahtoo.
Lause esiintyy monta kertaa 5. Moos. kirjassa.
Tämä lause esiintyy yhtä usein:
"Menkää ja ottakaa maa haltuunne".
Kaikki, mitä saat Jumalalta, on lahja, -
mutta se täytyy ottaa. Muuten et saa sitä.
Laitoin eräässä seurakunnassa suklaapatukan saarnatuolille.
Lupasin sen ensimmäiselle lapselle, joka tulee hakemaan sen.
Lapset tuijottivat suklaapatukkaa.
Lopulta eräs poika nappasi patukan ja repi sen auki.
Hän söi patukkaa astellessaan lavalta. Muita lapsia pisti vihaksi.
He olivat kateellisia, vaikka he olisivat itse voineet saada suklaan.
Pelastus on Jumalan ilmainen lahja, mutta se täytyy ottaa omaksi.
Jumala ei pakota vastaanottamaan mitään.
Hän sanoo: "Annan sinulle maan. Mene ottamaan se haltuusi."
Se tuli kalliiksi. Israelilaisten piti taistella siitä.
Vaikka Jumala antaa kaiken, meidän täytyy nähdä vaivaa sen eteen.
Se on periaate Vanhassa ja Uudessa testamentissa.
Jumala antaa meille asioita ilmaiseksi, -
mutta meidän täytyy kurottautua ja tarttua niihin kiinni.
Oliko maa tarkoitettu heille ikiajoiksi?
Jos lukee 5. Moos. kirjaa tarkasti, tulee kahteen johtopäätökseen:
Ensimmäistä kutsun ehdottomaksi omistusoikeudeksi.
Toista kutsun ehdolliseksi hallussapidoksi.
Tämä pätee Israeliin vielä tänäänkin.
Meidän on muistettava molemmat.
Ehdottomassa omistusoikeudessa Jumala lupaa maan ikiajoiksi, -
mutta se ei tarkoita, että pidät maata aina hallussasi.
Hallussapito on ehdollinen.
Maan omistusoikeus on ehdoton ja ikiajoiksi varmistettu, -
mutta hallussapito riippuu siitä, miten he siellä elävät.
5. Moos. kirjan sanoma on yksinkertainen:
Voit pitää maan, kunhan noudatat lakiani.
Mutta vaikka olen antanut maan sinulle ja omistat sen, -
et saa elää siinä ja nauttia siitä, jos et pidä lakiani.
Näetkö ehdottoman omistusoikeuden ja ehdollisen hallussapidon eron?
Maa voitaisiin ottaa heiltä pois, jos he eivät eläneet oikein.
Profeetat muistuttivat kansaa siitä jatkuvasti.
"Omistatte tämän maan, mutta ette voi nauttia siitä," -
"jos jatkatte tätä rataa."
Liitto yhdisti maan Jumalan lakiin.
Vielä tänäänkin Jumalan lupaukset ovat ehdollisia.
Ne ovat lahjoja, mutta se, miten elät lupauksissa, -
määrää sen, voitko nauttia niistä.
5. Moos. kirjassa on eräs mielenkiintoinen seikka.
Toivottavasti ette säikähdä seuraavia termejä.
Ensimmäinen sana on oudompi. Sitä käytetään antiikin historiassa.
Kun kuningas valloitti maita, -
hän teki sopimuksen valloittamiensa maiden kanssa.
Sitä kutsutaan suzereenisopimukseksi.
Sark-saaren hallitsijasukua kutsutaan suzereeniksi.
Sopimus siis tehtiin kuninkaan ja valloitetun alamaiskansan välillä.
Sopimuksessa todettiin, että jos kansa käyttäytyisi kunnolla, -
kuningas suojelisi heitä ja huolehtisi heistä.
Jos kansa ei käyttäytyisi niin kuin Hän halusi, Hän rankaisisi heitä.
Arkeologit ovat löytäneet siitä monia esimerkkejä.
Etenkin Egyptin faarao teki suzereenisopimuksia -
valloittamiensa kansojen kanssa.
He saivat elää melko itsenäisesti mutta faaraon tahdon mukaisesti.
Sopimuksissa on selkeä runko.
Kun tarkastelee antiikin kuninkaiden ja alamaisten sopimuksia, -
niiden rakenne on täysin sama kuin 5. Mooseksen kirjassa.
Mooses oli saanut egyptiläisen yliopistokoulutuksen.
Hän oli nähnyt tämänkaltaisia sopimuksia.
Hän esitteli israelilaisille liiton sopimuksen muodossa.
Hän ikään kuin sanoo: "Herra on nyt kuninkaanne" -
"ja te olette Hänen alamaisiaan, ja tämä on sopimus."
Sopimuksen runko on esitetty taululla.
Aluksi oli johdanto, esimerkiksi:
"Tämä on sopimus faaraon ja heettiläisten välillä."
Sitten tuli historiallinen esipuhe, jossa kerrottiin, -
miten kuningas ja kansakunta tulivat kosketuksiin toistensa kanssa.
Sitten julistettiin sopimuksen perusperiaatteet.
Tämän jälkeen seurasi yksityiskohtaisia lakeja, -
jotka kertoivat, miten alamaisten tuli käyttäytyä.
Sitten mainittiin seuraamukset:
Mitä seuraisi kuuliaisuudesta ja niskuroinnista?
Sen jälkeen yleensä todistaja allekirjoitti sopimuksen, -
mutta he kutsuivat myös jumalia todistamaan sopimuksen.
Yleensä jumalia kutsuttiin todistamaan sopimus -
uskonnollisessa seremoniassa.
Viimeisenä sopimuksessa taattiin jatkuvuus.
Sovittiin, mitä tapahtuisi, jos kuningas kuolisi.
Nimettäisiin seuraaja, jolle kansa olisi yhä alamainen.
Sopimus ratifioitiin seremoniassa, -
jossa se kirjoitettiin ylös, allekirjoitettiin ja vahvistettiin.
Kaikki antiikin sopimukset ovat samassa muodossa kuin 5. Moos.
Mooses oli tutkinut yliopistossa Egyptin historiaa.
Hän esitteli liiton kansalle tutussa muodossa.
He ymmärtäisivät, että Jumala on heidän kuninkaansa -
ja että kaikki olisi hyvin, jos he eläisivät Hänen lakiensa mukaan.
Mitä Jumala sitten tekisi, jos kansa ei käyttäytyisi oikein?
Perusperiaatteet ovat kymmenen käskyä.
Niiden jälkeen tulee yksityiskohtaisia lakeja.
Mitä Jumala tekisi, jos he eivät eläisi, niin kuin Hän käski?
Rangaistuksista toinen oli luonnollinen, toinen inhimillinen.
Luonnollinen rangaistus oli sateettomuus.
Luvattu maa sijaitsi Välimeren ja Arabian erämaan välissä.
Jumala säätää sään.
Länsituuli toi sadetta Välimereltä, ja sade lankesi luvattuun maahan.
Itätuuli toi mukanaan kuivaa ja kuumaa ilmamassaa aavikolta.
Sitä kutsutaan khamsiniksi.
Se kuivattaa kaiken ja muuttaa maan erämaaksi.
Se oli Jumalan ensimmäinen rangaistus.
Kun käyttäytyy huonosti, sade lakkaa.
Elian aikaan ei satanut kolmeen ja puoleen vuoteen.
Se oli yksinkertainen tapa rangaista tai palkita kansaa.
Jos se ei tehonnut, Hän siirtyi vakavampiin toimenpiteisiin.
Hän lähetti heidän kimppuunsa viholliskansoja.
Kenties ette ole huomanneet, -
että kun Jumala toi Israelin kansan Jordanin yli Luvattuun maahan, -
Hän toi samaan aikaan toisen kansan samaan maahan lännestä.
Hän toi heidät Kreetan saarelta. Heitä kutsuttiin filistealaisiksi.
Moniko tiesi, että Jumala toi heidät sinne samaan aikaan?
Selkeä vähemmistö. Lukekaa Raamattuanne tarkasti.
Jumala sanoo Aam. 9:ssä:
"Enkö tuonut Israelin Egyptistä niin kuin filistealaiset Kaftorista?"
Jumala toi kansan, joka olisi Israelin suurin vihollinen.
Hän asetti israelilaiset vuorille ja filistealaiset rannikkoalueelle, -
jota nykyään kutsutaan Gazaksi.
Palestiinalaiset väittävät olevansa filistealaisten jälkeläisiä.
Jumala toi kaksi kansaa samaan paikkaan.
Hän sanoi, että jos he tottelisivat Häntä, heillä olisi rauha, -
mutta jos he niskoittelisivat, -
hän lähettäisi filistealaiset heidän kimppuunsa.
Voi tuntua yllättävältä, -
että Jumala toi kaksi kansaa elämään vierekkäin pienessä maassa -
ja toinen rankaisisi toista.
Kansa tulisi pian huomaamaan, -
että Jumala tuo vihollisia Luvatussa maassa asuvaa kansaa vastaan.
Hänen piti nimittäin häätää sieltä pois kansoja.
Luvattu maa ei ollut tyhjä.
Siellä asui muun muassa amorilaisia ja kanaanilaisia.
Jumala käski israelilaisia häätämään heidät pois, -
jotta he saisivat maan omakseen.
Tähän liittyy eräs yleinen vastaväite Raamattua kohtaan.
Joku sanoi äskettäin, että Vanha testamentti pitäisi hylätä, -
sillä se tuottaa liikaa ongelmia uskoville.
Jos pitäytyisimme vain Uudessa testamentissa, -
vastaväitteistä suuri osa näivettyisi.
Vastaväitteistä suuri osa kohdistuu Vanhaan testamenttiin:
"Et kai usko, että maailma luotiin kuudessa päivässä?"
Heti kun sanoo olevansa uskova, ihmiset tarttuvat VT:n ongelmiin.
Usein kysytään: "Kuinka voit uskoa Jumalaan," -
"joka käski tappamaan kaikki Luvatun maan asukkaat?"
"Se ei ole oikeudenmukaista."
Se on ongelma monelle ihmiselle.
Jumala käski juutalaisten tappaa kaikki asukkaat ja ottaa maa omaksi.
Näinkö puhuu rakastava taivaallinen Isä?
Velvollisuutemme on kertoa ihmisille vastaus ongelmaan.
Kansat, jotka elivät Luvatussa maassa, ansaitsivat kohtelun.
Jumala sanoi Aabrahamille 1. Moos. 15:ssä:
"Minun täytyy pitää sukukuntasi ja heidän jälkeläisensä" -
"vieraassa maassa 400 vuotta," -
"kunnes amorilaisten pahuus tulee täyteen."
Se on moraalinen vastaus moraalittomalle syytteelle, -
jonka ihmiset nostavat Jumalaa vastaan.
Jumala odotti 400 vuotta, jotta ihmiset tulisivat niin pahoiksi, -
etteivät he ansaitsisi asua siellä eivätkä missään muuallakaan.
Jumalan maailma on hyviä ihmisiä varten -
ja Hänen Pyhä maansa on pyhiä ihmisiä varten.
Ennemmin tai myöhemmin Jumala ei enää salli, -
että pahat ihmiset asuvat Hänen maailmassaan.
Hän on kovin kärsivällinen.
Hänen piti odottaa kunnes amorilaisten pahuus oli täyttynyt.
Vasta sitten Hän toi heidät Egyptistä ja käski tappaa nämä.
Arkeologia on paljastanut, miten pahoiksi amorilaiset olivat tulleet.
Mitä enemmän tietää amorilaisista ennen juutalaisten tuloa, -
sitä selvemmäksi käy, etteivät he ansainneet elää.
Sukupuolitaudit olivat yleisiä Kanaaninmaassa, -
kun he saapuivat maahan.
Siellä ei ollut turvallista asua.
Millaista olisi asettua maahan, jossa kaikilla oli AIDS?
Tällaisen tilanteen eteen Israelin kansa joutui.
Luen teille muutaman jakeen 5. Mooseksen kirjasta.
"Kun Herra, teidän Jumalanne, karkottaa heidät tieltänne," -
"älkää ajatelko, että Herra on teidän omien ansioittenne tähden" -
"tuonut teidät tänne ja antanut teille tämän maan."
"Ei, vaan Herra hävittää nämä kansat tieltänne niiden pahuuden tähden."
"Ette te oman kuuliaisuutenne tai rehellisyytenne ansiosta" -
"pääse ottamaan haltuunne niiden maita," -
"vaan Herra hävittää ne tieltänne niiden pahuuden tähden."
1. maailmansodan aikana Winston Churchillistä tuli meriministeri.
Hän alkoi ajatella suuria: "Minä ajan saksalaiset pois."
Hän yöpyi suurella maatilalla Englannissa.
Hänen sänkynsä vieressä oli Gideonien Raamattu.
Hän avasi sen ja luki jakeet, jotka juuri luin teille.
Jumala sanoi: "Winston Churchill, sinä et aja saksalaisia pois," -
"koska olet parempi kuin he vaan koska he ovat pahoja."
Se sai Churchillin nöyrtymään.
Hän ei ikinä unohtanut tuota 5. Mooseksen kirjan jaetta.
Miksi israelilaisten piti ajaa kansat ulos ja tappaa heidät?
Miksi Jumala ei tuhonnut heitä itse?
Hän halusi opettaa heille:
"Tällä tavoin muut tekevät teille jos elätte, kuten he elävät."
"Sen, mitä te olette tehneet heille, toiset tekevät teille."
Siitä seuraakin eräs kysymys.
Saisinko lasin vettä? Kiitos.
5. Mooseksen kirja on ikään kuin peilikuva siitä, -
millaista elämä oli Kanaanin maassa.
Kaikki, mitä Jumala kieltää heitä tekemästä, tapahtui jo maassa.
5. Moos. kirjassa kerrotaan, mitä Kanaanin maassa tapahtui, -
ennen kuin he astuivat sinne.
Se voidaan kiteyttää kolmeen sanaan: ensinnäkin moraalittomuus.
5. Moos. kirjassa kerrotaan paljon seksuaalisesta moraalittomuudesta.
Maassa harjoitettiin haureutta, uskottomuutta, irtosuhteita, -
insestiä, homoseksuaalisuutta, transvestismiä, sodomiaa -
ja seksiä eläinten kanssa.
Avioerot, uudelleenavioitumiset ja sukupuolitaudit olivat yleisiä.
5. Moos. kirjassa kehotetaan pysymään tästä erossa.
Toiseksi oli epäoikeudenmukaisuutta.
Rikkaat rikastuivat ja köyhät köyhtyivät.
Ylpeys, ahneus, itsekkyys ja hyväksikäyttö olivat yleisiä.
Siitä kärsivät sokeat, kuurot ja yhteiskunnan huono-osaiset.
Leskiä ja orpoja sorrettiin erityisesti.
Kaikki halusivat olla ensimmäisiä. Jumala sanoi:
"Teidän täytyy huolehtia sokeista, kuuroista, leskistä ja orvoista."
Kolmas asia oli epäjumalanpalvelus.
okkultismi, taikausko, astrologia, spiritismi, -
vainajahenkien manaus ja hedelmällisyysriitit.
Riiteissä palvottiin luontoäitiä.
Hedelmällisyyttä tavoiteltiin seksuaalisilla palvontamenoilla.
Pakanatemppeleissä oli mies- ja naisprostituoituja.
Palvontamenoissa harrastettiin seksiä temppeliporttojen kanssa.
Kaikkialla oli asera-karsikoita.
Ne olivat fallossymboleita.
Basingstokessa on lähes kolmemetrinen marmorinen penis.
Sellaisia oli kaikkialla Kaanaanmaassa.
Okkultismi, taikausko ja spiritismi olivat yleisiä.
Se oli 5. Moos. kirjan mukaan saastuttanut maan Jumalan silmissä.
Maa kuului Hänelle, ja se oli nyt täysin turmeltunut.
Jumala ei voinut antaa sen jatkua.
Minusta tuntuu, että maailmamme on kulkemassa samaan suuntaan.
Mitähän Jumala tekee?
Tämä on siis 5. Mooseksen kirjan taustaa:
"Älkää eläkö heidän laillaan tai lähetän jonkun tappamaan teidät," -
"niin kuin lähetän teidät tappamaan heidät."
Tarkastellaanpa hetki Moosesta.
Hänen edessään on uusi sukupolvi.
Heidän vanhempansa olivat epäonnistuneet.
Mooses katsoo heidän lapsiaan ja miettii, selviävätkö he.
Eläisivätkö he oikein, kun he kohtaisivat kaiken sen?
Erämaassakaan ei ollut helppoa, vaikka kiusauksia oli niukalti.
Onnistuisivatko he puhdistamaan maan kaikesta sotkusta?
Mooses tiesi, ettei hän voinut mennä maahan heidän kanssaan.
Hänellä oli viikko elinaikaa, ja hän pelkäsi heidän puolestaan.
Edessä oli kova taistelu ja suuria kiusauksia.
Mooses oli johtanut heitä siihen asti. Nyt oli jäähyväisten aika.
Viimeisen elinviikkonsa aikana Mooses puhui heille kolmesti.
5. Mooseksen kirja koostuu kolmesta pitkästä puheesta.
Puheet kestivät varmasti koko päivän.
Kirjan tyyli on sekä puhuttua että kirjoitettua.
Puhetyyli näkyy henkilökohtaisuutena ja sydämellisyytenä.
Puhetyyli käy ilmi, kun kirjan lukee ääneen.
Hän vetosi heihin ja puhui kuin kuoleva isä lapsilleen.
"Poikani, muistakaa tämä, kun en enää ole kanssanne."
Tyyli on lämmin ja tunteellinen. Silti se on myös hyvin kirjoitettu.
Luulenpa, että viimeisten kuuden elinpäivän aikana -
Mooses puhui ja kirjoitti vuoropäivin.
1., 3. ja 5. päivänä hän piti puheen -
ja 2., 4. ja 6. päivänä hän kirjoitti puheensa ylös.
Hän saattoi puhua muistiinpanoista, koska hän oli koulutettu mies.
Uskon, että Mooses puhui ja kirjoitti vuoropäivinä.
Hän piti puheen, joka kesti päivän tai aamupäivän.
Sitten hän meni telttaansa ja kirjoitti puheen ylös.
Hän antoi kirjoitetun puheensa papeille ja sanoi:
"Säilyttäkää tätä liitonarkin kanssa."
"Älkää unohtako sitä älkääkä muuttako siitä sanaakaan."
"Lukekaa se joka seitsemäs vuosi israelilaisille."
Näin syntyi 5. Mooseksen kirja.
Mooses piti kolme puhetta leirissä Jordanin toisella puolella.
Ensimmäisessä katsotaan menneisyyteen, -
40 kuluneeseen vuoteen, siihen mitä isät tekivät.
Toinen käsittelee nykyisyyttä. Siinä Mooses antaa heille lain uudelleen.
Hän antoi perusperiaatteet luvuissa 4 - 11 -
ja sitä seuraavat yksityiskohtaiset lait luvuissa 12 - 26.
Kolmannessa ja viimeisessä puheessa -
hän huolehti heidän tulevaisuudestaan.
Hän sanoi nimittäneensä Joosuan johtamaan kansan Luvattuun maahan.
Hän käski mennä Ebal- ja Gerissim-vuorten juurelle -
lukemaan laki ja sitoutumaan siihen.
Jumala johtaisi heidät maahan.
Tämä on yksinkertainen johdanto 5. Mooseksen kirjaan.
Jokainen puhe on kaksiosainen.
Käymme osat läpi yksi kerrallaan.
Minulla on juuri aikaa esitellä ensimmäinen osio, -
jossa Mooses katsoo menneisyyteen ja Egyptistä vapautumiseen.
Hän pohtii, mikä meni pieleen, ja sanoo:
"Teidän isänne epäonnistuivat. Älkää te epäonnistuko."
Pysähdytään tähän ja jatketaan ensi kerralla.
Suomennos: TV7
Pawsonin opetussarjoja voi tilata TV7:n verkkokaupasta: www.tv7.fi/kauppa tai kauppa@tv7.fi