Hei! Olen Valerie Ellis Fire Starters Intl. -järjestöstä.
Olen Suomessa taas saarnaamassa Jumalan Sanaa -
ja puhaltamassa Jumalan tulta meissä uuteen liekkiin.
On innostavaa nähdä Jumalan työ elämässämme ja perheessämme.
On tärkeää, että Jumala toimii perheessämme.
Perheellä on sydämessämme tärkeä paikka. Jumala haluaa tehdä työtään.
Yksi asia, josta Jumala on puhunut meille, -
on perinnön luominen.
Tiedätkö, mikä perintö on? Se on siunaus -
tai Jumalan työ, joka kestää -
sukupolvesta sukupolveen.
Tahdomme Jumalalta jotain sellaista, jota voimme muistella -
ja josta voimme sanoa: "Se oli Jumalan työtä läpi sukupolvien."
On mahtavaa opettaa tästä.
Tänään tahdon puhua siitä, miten luoda perintö lapsille.
Eikö olisi mahtavaa, jos voisit siirtää lapsillesi sen, -
mitä olet saavuttanut, ja että se olisi perustus, -
jonka pohjalta he voivat lähteä tavoittelemaan Jumalan asioita?
Katsotaan, mitä Raamattu sanoo Ps. 127:3:ssa (RK).
"Katso, lapset ovat Herralta saatu lahja, kohdun hedelmä on palkka."
Jumala rakastaa meitä niin paljon, -
että Hän palkitsee meidät lapsilla, vauvoilla.
En milloinkaan unohda sitä hetkeä, -
kun olin synnytyslaitoksella ja sain syliini esikoislapseni.
Olin luullut, että osaan rakastaa.
Minä osasinkin. Koin olevani rakastava ihminen.
Kun pidin tyttövauvaa sylissäni, koin uudenlaista rakkautta.
Rakkautta, että kuolisi toisen puolesta. Antaisi henkensä.
Olin valmis kuolemaan pienen tytön puolesta.
Kun istuin siinä ja ajattelin sitä, -
Isä puhui sydämelleni: "Niin minä rakastan sinua."
Isä Jumala arvostaa yli kaiken perintöä ja sukupolvien siunauksia.
Hän sanoi Aadamille ja Eevalle: "Olkaa hedelmälliset ja lisääntykää."
Jumala haluaa täyttää taivaat ollakseen kanssamme.
Se on Hänen suurin kaipuunsa.
Hän etsii ihmisiä, jotka kasvattavat lapset tuntemaan Hänet.
On mielenkiintoista, kuinka Jumala päätti -
valita kansan, josta tulisi Hänen kansansa.
Hänellä oli tiettyjä kriteerejä, joita Hän tarkasteli ihmisessä, -
josta syntyisi kansa Hänelle ja josta kaikki alkaisi.
Se löytyy 1. Moos. 18:19:ssä: -
"Sillä minä olen valinnut hänet [Aabrahamin], -
että hän käskisi lapsiansa ja perhet- tänsä, joka jää hänen jälkeensä, -
noudattamaan Herran tietä ja tekemään sitä, -
mikä vanhurskaus ja oikeus on, jotta Herra antaisi Aabrahamille tapahtua, -
mitä hän on hänelle luvannut."
Tosi siistiä! Jumala sanoi: "Aabraham kasvattaisi lapsensa -
tuntemaan minut. Voin luottaa häneen.
Voin tehdä hänestä jotain, sillä hän opettaa lapsilleen minusta.
Hän kasvattaa heitä noudattamaan Jumalan tietä."
Jumala etsi samaa sinusta.
Kun Hän katsoi sinua, Hän näki Jumalan naisen tai miehen, -
joka sanoi itselleen: "Minä kasvatan lapseni tuntemaan Herran tiet."
Pidän jakeesta, jossa sanotaan, että jos totuttaa lapset Herran teille, -
he eivät vanhanakaan siitä poikkea.
Tähän Herran lupaukseen me voimme vedota. Hän pitää sen.
Vaikka he hetkeksi loitontuisivat, sillä ei ole väliä, sillä Jumala sanoo,-
että jos kasvatamme heidät siihen, he tulevat tuntemaan Hänet.
Jumala on puhunut minulle tänä ajanjaksona, -
kun olen kasvattanut lapsiani, että sen täytyy olla tarkoituksellista.
He eivät opi tuntemaan Jumalaa, vain koska sinä tunnet Jumalan.
Tai koska veit heitä pyhäkouluun.
Sinun pitää olla tarkoituksellinen ja tavoitella tätä.
Tämä on suurin asia elämässäsi.
Samoin minun kahden tyttäreni kohdalla. Tiesin sen jo alussa.
Minulla oli tunne sukupolvet ylittävästä siunauksesta ja perinnöstä.
Se läikähti minussa, kun katselin vastasyntynyttäni.
Hiljattain minua siunattiin.
Sain nähdä uuden elämän alun.
Minulle syntyi lapsenlapsi, pieni tyttö.
Nähdessäni hänet sydämessäni paloi sama tuli, -
että voin auttaa häntä tuntemaan Jumalan tiet.
Pitäessäni häntä sylissäni ajattelin: "Jumala, miten teen sen?
Miten opetan hänelle Jumalan tiet? Miten opetan hänelle Sinusta?
Se on vaikeaa. Hän ei edes juokse eikä kävele vielä.
Eikä edes puhu. Miten teen sen?"
Jumala oli tosi armollinen.
Hän on auttanut, kun pyrimme siihen tarkoituksella.
Tyttärentyttärelläni on hyvin pienestä asti -
ollut rakkaus ja into Jumalaa kohtaan.
Hänen pieni sydämensä on ollut altis Jumalan asioille.
Sitä Jumala tahtoo meiltä. Että olemme tarkoituksellisia.
Ellei Jumala olisi sukupolvien Jumala, Hän ei olisi sanonut olevansa -
Aabrahamin, Iisakin ja Jaakobin Jumala. Hän katsoo läpi sukupolvien.
En tiedä sinusta, -
mutta itse ainakin tahdon läpi sukupolvien ulottuvaa tarkastelua.
Tahdon Jumalan sanovan katsoessaan meitä: -
"Eugenian, Charlotten, Valerien, Catherinen ja Alexandrian Jumala."
Haluan Hänen katsovan sukupolvien läpi -
ja näkevän, että olimme Jumalan naisia, jotka etsivät Hänen tahtoaan.
Miten pystymme siihen vanhempina? Vaatimus voi tuntua liian isolta.
Kun pidän vauvaa sylissäni, minusta tuntuu välillä: "Miten pystyn tähän?"
Kuten sanoin, se on hyvin tarkoituksellista.
Sinun pitää päättää, että näin tapahtuu.
Viemme lapsia pyhäkouluun. Rakastan pyhäkoulua.
En kuitenkaan luota yksinomaan siihen -
Jumala-suhteen ja -rakkauden muodostajana.
Malli, miten rakastetaan Jumalaa, tulee isältä ja äidiltä, -
ja nyt voin sanoa, että myös isovanhemmilta.
Lasten tulee saada se malli meiltä.
Minusta on hyvin tärkeää, -
että meillä on hyvät seurakunnat ja pyhäkoulut.
Se kannattaa varmistaa.
Jätä vaikka jumalanpalvelus kerran välistä ja käy pyhäkoulussa.
Varmista, että pyhäkoulun opettajilla on palava suhde Jumalaan.
Gregg ja minä olemme tehneet lapsityötä vuosien ajan.
Olemme yrittäneet lopettaa useasti.
Uudessa seurakunnassa me aina tarkastimme, millä tolalla lapsityö on.
Oli sydäntä särkevää, mitä siellä opetettiin.
Menimme takaisin mukaan ja aloimme valaa työhön -
intoa ja rakkautta Jumalaa kohtaan, rakkautta Sanaan ja uskoa.
Joskus se vaatii ponnistuksia meiltä.
Joskus täytyy tehdä pieniä muutoksia ja etsiä seurakunta, -
jossa lapsityö on hyvällä tolalla. Nämä asiat ovat tärkeitä.
Mutta enimmilläänkin pyhäkoulussa vietetään vain pari tuntia viikossa.
Suurimman osan ajasta lapsi on koulussa.
Lapsen elämässä on muita ääniä, jotka puhuvat lapselle.
Tahdon haastaa sinut varmistamaan, että sinun äänesi on innostavin -
ja sinun elämäsi on radikaalein.
Herra sanoi minulle jo alussa, -
että se, miten paljon minulla on intoa -
ja miten paljon rakastan Jumalaa, -
on perusta lapsilleni.
He aloittavat siitä lähtöpisteestä.
Siksi otin henkilökohtaiseksi haasteeksi -
olla niin täynnä intoa ja rakkautta Jumalaa kohtaan kuin mahdollista -
ja tehdä niin radikaaleja rakkauden tekoja Jumalalle kuin mahdollista, -
jotta tyttäreni pitäisivät sitä perustasona.
Tahdoin heidän ajattelevan, -
että palava elämä Jumalaa kohtaan oli normaalia -
ja kaikki muu epänormaalia.
Totuus on, että juuri niin he tänä päivänä ajattelevat.
Jos haluaa siirtää jotain lapsille, täytyy toimia tarkoituksellisesti.
Sananl. 22:6:ssa sanotaan näin: -
"Totuta poikanen tiensä suuntaan, niin hän ei vanhanakaan siitä poikkea."
Ellei Pyhä Henki auta meitä luomaan yhteyttä lapsiimme, -
se on mahdotonta.
Tässä raamatunjakeessa puhutaan siitä dynamiikasta, -
että me harjoitamme lapset heidän taipumuksensa huomioiden.
Sen tähden meidän täytyy osata erottaa lasten ominaiset kyvyt.
Valitin aina kasvatusoppaista ystävilleni.
Luin kirjoja vanhemmuudesta -
ja siitä, miten kasvattaa lapsista vahvatahtoisia ja menestyviä.
Luettuani ne ajattelin, että minun pitää kirjoittaa oma kasvatusopas.
Tyttäreni eivät sopineet lokeroihin.
Kasvatusoppaiden kuvaukset eivät tuntuneet sopivan heihin.
Osa tarkoituksellista kasvatusta on se elävä yhteys, -
jossa Pyhä Henki auttaa meitä löytämään lasten taipumukset.
Tyttäristäni toisella oli jo tosi nuorena -
myötätunnon lahja. Hän oli tosi myötätuntoinen.
Hän oli tosi viisas esimeriksi arvioimaan.
Jos lasten välillä väittely ja riita, -
muut pyysivät häntä jo 9-vuotiaana välittäjäksi osapuolten välillä.
Häntä pidettiin sellaisena, joka osasi arvioida asiat oikein.
Minun täytyy siis löytää tästä pienestä sydämestä, -
joka on täynnä myötätuntoa ja ikäisekseen suurta viisautta, -
minun piti auttaa häntä kuuntelemaan myös sydäntään, -
ettei hänestä tule liian analyyttista eikä hän nojaa liikaa omaan kykyynsä.
Kysyin Herralta: "Miten autan altista sydäntä saamaan yhteyden Sinuun?"
Toinen tyttäreni oli hyvin taiteellinen.
Hän oli myös tosi tunteellinen.
Luin kirjan toisensa jälkeen -
ja toivoin voivani auttaa häntä tekemään tarvittavat muutokset.
Hän joutui kerta toisensa jälkeen vaikeisiin ihmissuhteisiin, -
koska hän vastasi aina hyvin tunneperäisesti.
Minun piti löytää heidän luontaiset taipumuksensa.
He olivat keskenään hyvin erilaiset. Heidät piti kasvattaa eri lailla.
Siksi me vanhempina tarvitsemme Pyhää Henkeä yli kaiken.
Pyydän päivittäin Pyhältä Hengeltä: -
"Auta minua näkemään lapsi, niin kuin Sinä näet hänet.
Auta minua puhumaan elämän sanoja, jotka vapauttavat hänet."
Minun piti ojentaakin heitä eri tavalla.
Heihin toimi kurituksessa täysin eri asiat.
Tarkoituksellinen kasvattaminen -
on myös elävää suhdetta Pyhän Hengen kanssa.
Annetaan Hänen laskea sydämiimme -
ajatuksia, konsepteja ja asioita, jotka todella toimivat.
Hän teki jokaisesta lapsesta erilaisen.
Hän rakastaa sitä, että kaikki ovat erilaisia.
Meidän täytyy arvostaa erilaisuutta.
Muistat varmasti, miten Mooses halusi, -
että israelilaiset tuntisivat Jumalan antamat lait.
Mielestäni se kertoo, että Jumala tahtoo meidän -
opettavan lapsille säännöt ja lait.
Esimerkiksi, että ei saa tappaa -
eikä himoita muiden ihmisten omaisuutta. Ne ovat lakeja.
Mooses vei sen astetta pidemmälle ja sanoi: -
"Mutta minä tahdon tuntea tiesi."
Minusta se on avain, kun kasvatetaan Jumalaa kunnioittavia lapsia, -
niin että se kestää yli sukupolvien. Ei riitä, että opetetaan -
vain kymmenen käskyä ja osataan erottaa oikea ja väärä, -
vaikka sekin on perustavanlaatuista. Jokaisen lapsen pitää tietää ne.
Jokaisella pitää olla vahva perustus.
Mutta sen lisäksi pitää tuntea Jumalan tiet.
Jumalan tiet oppii tuntemaan, kun viettää aikaa Hänen läsnäolossaan.
Uskon todella, että olisimme paljon pidemmällä, -
jos opettaisimme lapsia viettämään aikaa Jumalan läsnäolossa -
ja sanomaan Isälle: "Tule ja täytä sydämeni rakkaudellasi.
Näytä, mitä on olla Sinun rakastamanasi."
Meidän tulee viljellä tätä heissä -
elämällä sitä todeksi heidän edessään -
mutta myös istuttaa heihin kaipuu tuntea Jumalan tiet.
Tietämään, miten Jumala rakastaa.
Minulla ja varmasti sinullakin on ollut elämässä tilanteita, -
jolloin ihmiset ovat tulleet ja sanoneet jotain, -
mitä he pitivät Raamatun mukaisena. Ajatuksen tai idean.
He rakensivat teologiansa sen varaan.
Sydämeni sanoi: "Ei. Tuo ei ole oikein."
Ehken osannut heti siltä istumalta kertoa jaetta tai raamatunkohtaa.
Nykyäänhän kaikki löytyy googlettamalla.
En välttämättä osannut heti kertoa jaetta, -
mutta koska olen opetellut elämässäni tuntemaan Jumalan tiet, -
osaan erottaa, milloin asia ei ole Jumalan tapa toimia.
"Hmm... ei. Tuo ei kuulosta oikealta."
Sitten etsin kohdan. Haluamme samaa lapsiltamme.
Tahdomme, että heillä on niin tiivis suhde Isän ja Jeesuksen kanssa, -
että he sanovat: "Ei, Iskä ei tee noin.
Ei. Iskä ei toimi tuolla tavalla."
Se on osa sitä, että tarkoituksella opetamme heille, -
miten etsiä Jumalaa ja kohdata Hänet.
Jumalan läsnäolossa oleminen on yksi asia.
Opettaa heitä pyytämään Pyhää Henkeä tulemaan -
ja täyttämään Jumalan läsnäololla joka ilta.
Toinen tärkeä asia on kysyä lapselta -
ja opettaa häntä odottamaan, että Herra puhuu hänelle.
Eräs pastoriystäväni kertoi tehneensä niin poikansa kanssa.
Se oli tosi ihanaa.
Eräänä iltana poikaa peitellessä ystävä oli kokenut, -
että hänen pitää kysyä pojalta: "Mitä Jumala puhui sinulle tänään?
Mitä Hän kertoi tänään sinulle itsestään?"
Poika oli 9―10-vuotias.
Hän ei oikein tiennyt, mitä sanoa.
"En oikein tiedä..."
Ystäväni sanoi: "Vai niin. Selvä.
Katsotaan, puhuuko Hän sinulle huomenna."
Seuraavana poika tarkkaili koko päivän -
nähdäkseen, mitä Isä sanoi. Hän oli innoissaan.
Kun isä peitteli hänet seuraavana iltana, -
hän kysyi: "Poika, ilmestyikö Jumala sinulle tänään?
Näyttikö Hän itsestään jotain, mistä haluaisit kertoa? Mitä Hän sanoi?"
Pojalla oli kerrottavaa. Hän oli innoissaan.
"Isi, Jumala puhui minulle tänään." Hän kertoi, mitä.
Siitä tuli heille jokailtainen rutiini ennen nukkumaanmenoa.
Poika alkoi etsiä joka päivä, mitä Jumala puhuu hänelle.
Sellaista on tarkoituksellisuus.
Meidän tulee osoittaa lapsille, -
että odotamme heidän kuulevan Jumalalta, -
koska Jumala rakastaa heitä ja heillä on suhde Häneen, -
ja että mekin haluamme kuulla ne asiat ja arvostamme, mitä he kuulevat.
Toinen todella hyödyllinen asia lapsillemme -
on kohtaamiset Jumalan kanssa.
Joskus tässä sukupolvessa, olen huomannut ja ehkä sinäkin olet, -
kaikilla on älylaitteet ja televisiot pauhaavat.
Joskus kun menee kylään, televisio on päällä koko ajan, kun yrittää jutella.
Oletko mennyt ulos syömään ja kaikki räpläävät kännyköitään?
Aina kun on joutilas hetki, otamme heti puhelimen esiin -
ja katsomme, onko tullut puheluita tai viestejä -
tai Instagram- ja Facebook-päivityksiä.
Maailmassa, jossa on paljon melua, -
on hyvin vaikeaa kuulla Pyhän Hengen ääni.
Se pitää paikkansa.
Suosittelen erästä asiaa.
Tahdomme, että lapset kokevat itse Jumalan.
Emme halua heidän tuntevan vain Jumalaa, joka meillä on, -
niin että heidän ainoa kokemuksensa Jumalasta on äidin tai isän Jumala.
Se ei kestä lukiossa tai yliopistossa.
Heidän pitää saada itse kokea Jumala.
Sitä voi edesauttaa lähettämällä lapset seurakuntien leireille, -
joilla he viettävät viikon luonnon helmassa ilman älylaitteita.
Jumalaa rakastavat ohjaajat opettavat heitä kuulemaan Jumalalta -
ja etsimään Jumalaa ja rukoilevat heidän puolestaan.
Voitte myös leireillä perheenä.
Kun lapset olivat pieniä, kävimme yhdessä herätysjuhlilla.
Lapset nukkuivat yhteisissä huoneissa.
He toivat mukanaan yhdeksän kaveria. Ihan totta.
Nukuimme viikon samoissa huoneissa.
Päivisin vedin tyttärieni kanssa nukketeatteria pienille lapsille.
Opetimme Jumalan Sanaa. Iltaisin Jumala kosketti tyttöjä tilaisuuksissa.
Sain kantaa heidät huoneeseen joka ilta.
Jumala tuli heidän päällensä.
Teimme sitä jatkuvasti.
Kun kysyin, lähdetäänkö leirille, kaikkien kädet nousivat aina.
Joskus tulin kotiin vaikkapa seurakunnasta.
Naapureista suurimmalla osalla oli avain kotiimme tai tieto, missä se on.
Kotiin tullessani sohvalla istui lapsia äiteineen.
Kaikki sanoivat: "Mennään leirille viikonloppuna etsimään Jumalaa."
Loimme ilmapiirin, jossa lapset voivat kokea Jumalan aivan itse.
Suosittelen siis leirejä.
Toinen samantapainen asia on lähettää lapset lähetysmatkalle, -
jossa he voivat rakastaa ihmisiä.
Jossa he näkevät ihmisiä, jotka elävät eri tavalla.
Se auttaa saamaan myötätuntoa maailman ihmisiä kohtaan -
ja laajentaa heidän sydäntään sille, miten muut näkevät asioita.
Että he voivat nähdä Jeesuksen jonkun toisen silmin.
Lähetä heidät lähetyskentälle.
Ehkä heidän siellä ollessaan Jumala puhuu hiljaisina hetkinä -
heidän sydämestään ja antamistaan lahjoista, kyvyistä ja kutsuista.
Lähetyskenttä on lapsille suurenmoinen mahdollisuus -
kasvaa Jumalan asioissa ja saada omia kokemuksia.
Me tiedämme, että meillä on voitelu. Tiedämme, että kannamme läsnäoloa.
Kun voin auttaa jotakuta muuta vaeltamaan siinä, -
niin että voitelu lankeaa heidän ylleen ja he tajuavat ensikertaa, -
että hekin kantavat voitelua, se on vertaansa vailla.
Sitä Jumala haluaa tehdä.
Me loimme lapsillemme tilaisuuksia siihen.
Etsimme niitä heitä varten.
Veimme heitä leireille ja lähetimme lähetyskentille, -
sillä halusimme heidän luovan oman suhteen Jumalan kanssa.
Tahdon vain rohkaista sinua.
Minulla oli kaksi ihanaa tyttöä.
Teimme kaiken, mitä osasimme tehdä.
Toinen heistä loukkaantui tosi pahasti seurakuntaan 18-vuotiaana.
Hän loitontui Herrasta. Seisoin sen jakeen varassa, jossa kehotetaan -
totuttamaan lapsi Herran tiehen, niin hän ei siitä vanhanakaan poikkea.
Julistin sitä hänen ylitseen jokaisena syntymäpäivänä.
Sanoin Herralle: "En halua keskinkertaisia kristittyjä."
Keskinkertaiset kristityt eivät kestä. Olen nähnyt sen pastorina liian usein.
En ole kiinnostunut sellaisesta. Olen kiinnostunut palavista, -
nälkäisistä kristityistä, jotka tuntevat hätää ihmisten puolesta.
Haluan tyttärieni ympärille sellaisia kristittyjä.
Noina vuosina odotin häntä. Rukoilin hänen puolestaan.
Pari kertaa hän hieman lämpenikin, -
mutta sitten hänen suhteensa Herraan taas kylmeni.
Minä jatkoin puristamista.
Viime vuoden aikana -
Isä kohtasi hänet, -
kun hän oli yksin kotonaan.
Hän kohtasi Jumalan. Sitten hän alkoi etsiä Jumalaa.
Se oli juuri sellaista kuin olin halunnut.
Nyt rukoilin: "Jumala, lähetä samanmielisiä."
Jumala toikin hänen luokseen saman- laisia nuoria, jotka palavat Herralle.
He yhdessä tekevät muistakin yhtä hulluja ja palavia Herralle.
Älä luovuta lastesi suhteen. Jumalan lupaukset ovat tosia ja pitäviä.
Saat sen, mihin uskot.
Ojentaudu siis uskossa. Usko suuriin asioihin.
Uskoin aina parasta. En halua tinkiä mistään, kun kyse on lapsistani.
Tahtoisin nyt rukoilla puolestasi ennen ohjelman loppua, -
jos sinulla on lapsi, jonka sinä haluat kasvattaa Herran teille, -
että voit heitä katsoessasi nähdä sukupolvet ylittävän siunauksen.
Isä, pyydän nyt jokaisen äidin, isän ja isovanhemman puolesta, -
jotka ovat vastuussa jostain lapsesta -
ja haluavat palavan suhteen Sinuun.
Lähetä Pyhä Henki ja tuli heidän luokseen.
Tee heistä niin radikaaleja kuin vain ikinä voit.
Vaikuta äiteihin, isiin ja isovanhempiin.
Kohtaa tuota lasta, -
niin että hän tuntee rakkautesi. Sytytä hänessä rakkautesi tuli.
Siunaan häntä tänä päivänä Isän palavalla rakkaudella -
Jeesuksen nimessä, aamen.
Jes. 61:ssä sanotaan: "[Hän on] lähettänyt minut -
sitomaan särjettyjä sydämiä, julistamaan vangituille vapautusta -
ja kahlituille kirvoitusta".
Kun Jeesus lausui nuo sanat, kaikki muuttui.
Jumala tekee työtä vapauttaakseen ihmiset.
Kun ihminen on masentunut ja hänellä on vaikeaa, -
hän usein jää kotiin ja eristäytyy.
Siksi on uskomatonta, mihin TV7 pystyy.
Se pystyy menemään pimeimpiin koteihin ja paikkoihin, -
jonne me muut emme pääse, viemään Jumalan valoa ja Sanaa, -
joka vapauttaa ihmiset ja tuo heidät pimeydestä valoon.
Tule mukaan tukemaan TV7-kanavaa.
Liity seuraamme ja auta meitä viemään kaikkialle maailmaan -
tämä valo, joka vapauttaa ihmiset.
Suomennos: Marianne Tenetz