NYA TESTAMENTET ÖPPNAS
PETRUSBREVEN Del 1
2 november 1666 var det storbrand i London.
Det började i en bagares ugn. Man kan ännu hitta platsen.
I östra London finns ett monument -
med guldöverdragna bronsflammor upptill.
Lägger man tornet vågrätt når det brandens startpunkt.
Skadorna var enorma. 200 000 människor blev hemlösa.
Det var ju mest trähus då.
Skadorna uppgick till 10 miljoner dåtida pund.
90 kyrkor förstördes. Christopher Wren byggde upp många på nytt.
Bland annat Sankt Pauls-katedralen.
Vid sådana katastrofer söker människan lätt syndabockar.
Samma vid Lockerbie-katastrofen. Man vill hitta någon att skylla på.
Ofta beskylls de oskyldiga.
Vid branden i London blev franska katoliker syndabockar.
9 juli 64 e.Kr. brann Rom ner.
Det brann i tre dagar och lugnade sig.
Sedan vände vinden och branden tog fart igen.
Det mesta av Roms centrum med tempel och hus förstördes helt.
Då sökte också man en syndabock. Nu fick kejsar Nero skulden.
Man visste att han ville riva och bygga nytt och stort.
"Det var Nero! Han bad någon tända på."
Nero ville inte veta av det. Han sökte en egen syndabock: de kristna.
Det ledde till hård förföljelse av kristna. En del blev martyrer.
De torterades. Skinn av vilda djur syddes fast på dem.
De tvingades krypa på alla fyra på teatrar med lejon och vilddjur.
De jagades av hundar. De korsfästes.
Jag stod med ryggen mot Colosseum och såg mot en kulle, -
Neros trädgård där han hållit en grillfest -
där kristna tjärades och bands vid pålar -
och han tände på dem som levande facklor på sin fest.
Det gick en chockvåg genom församlingarna när man hörde det.
Med chockvågen åkte ett litet brev av någon som hette Petrus -
för att förbereda folk på förföljelsen som börjat.
Petrus skulle själv dö i den förföljelsen. Han skulle korsfästas.
Som Jesus hade förutsagt.
Tänk att veta i 30 år att man ska dö på ett kors!
När han kom för att bli korsfäst i Rom under Neros förföljelse -
bad han att korset vändes upp och ner.
Han kände sig inte värdig att dö på samma sätt som Jesus.
Han skrev brevet vi nu ska se på.
Han skrev det till kristna han kände i dagens Turkiet.
Tydligen hade han predikat där.
Paulus arbetade i södra Turkiet, Petrus i norra Turkiet.
Han skrev: "Förbered er. Ni kommer att lida."
Första Petrusbrevet är till kristna som lider.
Det är viktigt överallt -
där kristna är rädda för vad som ska hända.
Intressant nog säger han inte hur de ska undkomma utan hur härda ut.
Inte hur de kommer ur det utan hur de kan stanna kvar för Jesu skull.
Hur de ska leva i en allt mer fientlig värld -
och ett alltmer anti-kristet samhälle.
Det rör oss också. Förföljelse har nu brutit ut i vårt land.
Vi ser bara toppen av isberget än -
men om vänstern vinner nästa val, kommer den att öka.
Jag talar inte politiskt.
I andra länder är de antikristna till höger, hos oss till vänster.
Jag tror vi kommer att ha större debatter framöver -
inte minst om jämlikhet och homosexualitet i kyrkan -
och manliga eller kvinnliga äldste.
Det är nu rasism att kritisera en annan religion -
eller säga att den egna religionen är bättre än andras.
Trycket mot de kristna växer -
även om det inte är lika illa som på Petrus tid.
Vi vet rätt mycket om författaren.
Många älskar honom och hans brev.
1 Petr är ett varmt, mänskligt brev som berör hjärtat.
Han talar till kristna: "Ni älskar Jesus utan att ha sett honom -
och jublar i obeskrivlig, himmelsk glädje". Det berör!
Denna impulsiva man som kunde tala oöverlagt.
Trots det var han den första -
som sade underbara saker om Jesus.
Hans förnamn var Simon eller Simeon. Det betyder "vassrör".
Ett ovanligt namn! Nästan som "ogräs".
När Jesus träffade honom gav Han honom ett nytt namn: "Klippa".
Det säger något om vad som hände denna otåliga man.
När Jesus träffade Petrus svajade han som ett strå i vinden.
När de skildes åt var Petrus stadig som en klippa.
När Petrus förnekat Jesus tre gånger möttes de i Galileen.
Vissa biskopar behöver veta -
att Jesus stekte fisk efter uppståndelsen.
Helt konkret. Han lagade frukost åt lärjungarna.
Petrus stod åter vid en brasa.
Det finns bara två brasor i Nya Testamentet.
Den ena var på översteprästens gård där Petrus värmde händerna.
En flicka sa: "Du är en av Jesu vänner."
"Nej. Nej." "Men du har samma dialekt."
"Många talar så." "Jag har sett dig med Honom."
"Jag svär. Jag känner inte mannen!"
Då leddes Jesus över gården. Petrus hjärta brast.
Åter står han vid en brasa. Det måste ha väckt minnen till liv.
Jesus sa: "Jag hade hoppats du skulle bli den första pastorn.
Nu får du nog bara dela ut psalmböckerna."
Sa Han så?
Så säger vi. Han sa egentligen: "Du får ett års prövotid.
Om du fått ordning på livet då kan vi se framåt." Sa han så? Nej.
Han sa: "Petrus, jag klarar av dig bara jag vet en sak: -
- Älskar du mig?"
Petrus skriver i brevet: "Ni har inte sett Honom, men älskar ändå."
Det är det allra viktigaste i framtiden. Älskar ni Honom?
Jesus och vem som helst klarar av dig om du älskar dem.
Män och hustrur tål att höra det värsta om varandra -
om de vet att de är älskade.
Jesus frågade Petrus tre gånger: - Älskar du mig?
Det fick Petrus upp på klippan igen.
Petrus blev den första som steg upp och predikade.
Jag har gjort tio videon om Petrus, så välkommen att studera.
Petrus som gick från Vasstrå till Klippa.
Markusevangeliet är egentligen Petrus. Markus fick allt av honom.
Därför är allt om Petrus svagheter med där.
Petrus ville att man visste att han förnekat Jesus tre gånger.
Första halvan av Apostlagärningarna är om Petrus.
Vi vet mer om Petrus än om någon annan apostel, utom kanske Paulus.
I Galaterbrevet har Petrus och Paulus olika åsikt.
Petrus fortsatte göra misstag men han älskade Herren.
Därför blev han den första pastorn. Inte påve, utan pastor.
Han var också gift.
Jesus helade hans svärmor.
Nu är han långt borta hemifrån -
och har vetat i 30 år att han ska dö.
Han är i Rom och detta har brutit ut där.
Han skriver till församlingarna han känner i Turkiet: Bered er.
Människor därifrån var med på pingsten i Apg 2.
Kanske det är så det började. Några hörde Petrus predika -
omvände sig, blev döpta och fyllda av Helig Ande.
Senare bad de Petrus besöka dem.
Kanske var det så.
Han ger dem en judisk titel -
fast många icke-judar säkert redan var med: -
"Diasporan". "Till de utvalda som lever utspridda som främlingar".
Det namnet kom från Israel till församlingen, som andra i 1 Petr 2.
"Ett kungligt prästerskap, ett heligt folk". De är från 2 Mos.
Petrus tillämpar dessa israeliska begrepp på församlingen.
Liksom judarna är i förskingringen, så är de kristna.
Vi är annorlunda. Han kallar dem "främlingar".
När man blir kristen passar man inte in längre.
Jag tål inte vittnesbörd där man säger: -
"Jag kom till Jesus och alla problem tog slut."
Jag tror dem inte. De är missvisande.
Mitt är enklare. "Jag kom till tro vid 17 och problemen började."
Lite senare blev jag fylld av Helige Ande och problemen blev värre.
Ibland får jag frågan: "Vad är beviset på att vara fylld av Anden?"
Jag svarar med ett ord: svårigheter.
Orsaken till svårigheterna är att en människa fylld av Anden -
får frimodighet att tala.
Det är vanligare i Apostlagärningarna än tungotal.
Grekiskans "paresia" betyder "tala frimodigt".
Så får man inte vänner och inflytande. Man förlorar dem.
Så gjorde de första lärjungarna. Man blir en främling.
Ett bevis på att du fötts på nytt är att humorn ändras.
Vissa saker är inte längre roliga. Nya saker blir roliga.
Det blir svårare att kommunicera med vänner.
Du lever i en annan värld som de inte förstår.
Särskilt svårt är det när en som är gift blir frälst före den andra.
Två människor i skilda världar. Så mycket de inte delar.
Därför förbjuder Bibeln troende att gifta sig med icketroende.
Det är så mycket de inte delar.
Bland de olyckligaste hemmen är de med "omaka par". En tror, en inte.
Du blir en främling. Du hör inte längre hemma här.
Fast du lever hela livet här i världen, hör du inte hit.
Du hör till en ny art.
Inte längre "homo sapiens", utan "homo novus", en ny människa.
Du är inte längre i Adam, utan i Kristus. Ett nytt mänskosläkte.
Eftersom du är missanpassad måste du lida.
Vi hade många svinkultingar på vår gård. En var alltid liten till växten.
En liten gris, pelle. Annorlunda. De andra behandlade den grymt.
Ett samhälle utan Kristus är en djungel.
Vi är "nakna apor", förutom det att vi uppför oss sämre än apor.
Jag kunde tro att vi härstammar från aporna och är lägre än dem -
för vi gör sådant mot varandra som aporna inte gör.
Skolbarn kan vara så elaka mot dem som är annorlunda.
Ett bevis på arvsynden.
Kristna väntar sig svårigheter.
Jesus var ärlig. "I världen får ni lida -
men var vid gott mod. Jag har övervunnit världen."
Jag frågade en vän: "Hur är det?" "Tack bra, över omständigheterna."
Bara en kristen talar så.
Jesus är ovan omständigheterna. "Var vid gott mod. Du är i mig."
Han lovade oss alltid svårigheter.
Paulus återvände till södra Galatien för att predika: -
"Vi måste gå igenom många lidanden för att komma in i Guds rike."
Låt oss vara ärliga: Kom till Jesus så börjar problemen!
Men var vid gott mod. Han har övertaget. Det är goda nyheter.
Några har frågat var jag fått allt det jag berättade om Jakob.
Inte från Nya Testamentet.
Det finns många andra källor om den första församlingen.
En av de mest kända samlingarna är av Henry Bettensen.
De är inte Guds ord. De har inte apostolisk auktoritet -
men de ger en inblick i urförsamlingens liv.
En är från första sekelskiftet -
Diognetosbrevet. Det är ett rörande brev -
som försvarar kristna inför myndigheterna -
och beskriver vilka de kristna var.
"Vi är inte illojala utan goda medborgare."
Detta stycke berörde mig. Det citeras ofta. En fin beskrivning -
av hur vi är "i världen men inte av den".
(Fri övers.) "Kristna urskiljs inte från andra -
genom hemland, språk eller vanor.
De bor i städer, både grekiska och barbariska -
var och en enligt sin lott.
De följer traktens seder i klädsel, matvanor och yttre livsbetingelser.
Ändå uppvisar de en underbar och öppet paradoxal livsstil.
De bor i sina fädernesland men som tillfälliga boende.
De tar sitt ansvar som medborgare -
men uthärdar hela bördan av främlingskap.
Varje land är deras fädernesland och varje hemland är främmande.
De lever sina dagar på jorden men deras medborgarskap är i himlen."
Vilken fin beskrivning!
Varje land är ett hemland. Missionärer har rest överallt -
och gått in i kultur och språk.
Ändå är landet främmande.
Även om du stannar i hemlandet är du en främling. Du har ett annat hem.
I det läget uppstår lidande.
Vi är annorlunda, främmande.
Så länge det är fred och framgång är allt bra.
När det börjar kärva till sig och blir kris -
drabbas främlingarna först.
Nu när arbetslösheten är hög i Tyskland, över 50 % i öst -
vem drabbas? Turkarna, främlingarna, de andra.
De var välkomna när det gick bra men nu stiger trycket.
När svårigheter uppstår kan kristna vänta mer än sin del -
för vi hör inte hemma här. Vi är annorlunda.
Det är det bärande temat. Kärnan i brevet är lidande.
Stryk under "lidande" så ser du genast att det är huvudtemat.
Han har två teman till.
Ett är frälsningen. Han påminner om den -
som grund för deras inställning till lidande.
Den praktiska sidan av brevet gäller hur man ska hantera lidande.
Hans instruktioner förvånar: Lär dig ta det. Gör inte motstånd.
Försök inte hämnas. Godta det. Det är ovanliga råd.
Han talar om underordnande inom olika områden.
Det gäller inte blint underordnande.
Det är att lära sig foglighet.
En sak som förvånade världen när judarna fördes till dödsläger -
var hur lugnt de vandrade in i gasugnarna.
Hur fogliga de var.
De visste vad som skulle ske med dem.
Enligt Petrus ska vår inställning vara sådan.
Det går tvärt emot mänsklig instinkt.
Det är motsatsen till en normal reaktion.
Normalt när vi behandlas fel säger vi ifrån.
Ett av barnens första ord är: "Orättvist!"
De säger det med bister min.
Samma bistra min har strejkvakter utanför fabrikerna: -
"Orättvisa!" Köttets svar är detta: -
En knytnäve. Att stå upp för sina rättigheter.
Petrus säger att i Guds rike har vi inga rättigheter.
Kristna behöver förbereda sig för lidande -
genom att lära sig att ge efter.
Det är ett chockerande råd.
Alla instinkter säger: Det borde vi inte göra!
Vi borde göra motstånd, hindra det, inte lida oskyldigt.
Genomgående säger Petrus att det är fel inställning.
Han gav ett ypperligt exempel när han lät sig korsfästas.
Han gjorde inte motstånd. Bad bara få korset upp och ner.
Låt oss skumma igenom brevet för att få en överblick.
Det har tre teman. Från frälsning till lidande till underordnande -
men de tre löper också tillsammans genom hela brevet.
1 Petr 1-2 fokuserar på frälsningen.
Det vi bör veta när vi bereder oss för lidande är att vi är frälsta.
Annars blir det svårt. Det är den säkra grunden.
Frälsningen har två sidor som man behöver vara säker på.
Först på individnivå, sedan på gemensam nivå.
Båda hör till frälsningen.
Vi blir frälsta enskilt men in i en familj.
Den familjen står med dig när trycket växer.
Ensam klarar man sig inte. Man behöver en gemenskap.
Den individuella delen kommer genom Guds Ord.
Genom Ordet blir man född på nytt.
Ordet "som aldrig skall förgå". Genom Ordet finner man frälsning.
Frälsningen gav oss tre saker. I 1 Kor 13 säger Paulus: -
"Nu består tron, hoppet och kärleken."
Den treenigheten går genom hela Bibeln.
Tron pekar på vad Gud gjort förr.
Hoppet pekar på framtiden och kärleken på nuet.
Tro, hopp och kärlek är de tre delarna i den enskildas frälsning.
Dessa tre består, men hoppet försummas idag.
Tyvärr. Därför gjorde jag videon "Final Facts", fakta om slutet.
Jag har märkt att man inte undervisar om framtiden.
Allt gäller Guds rike nu. Här och nu.
Hur leva i Guds rike nu inom äktenskap, affärsliv.
Det talas just inte om himmel och helvete, Jesu återkomst, domedagen.
Därför gjorde vi videon för att återföra hoppet som ankare.
Symbolen för hopp är ett ankare i stormen.
När du vet hur det slutar står du stadigt i stormen.
Med ankaret nere, hoppet fast och du vet att Jesus hämtar oss -
kan du möta vad som helst.
Vi talar bara om tro och kärlek och inte om hur man hoppas.
1 Petr är ett brev om hopp mer än om tro och kärlek.
Gud har gett oss "ett levande hopp" genom uppståndelsen från de döda.
Om de så dödar dig berörs du inte av döden.
Ni har ett levande hopp om en fram- tid, en ny kropp och ett nytt liv.
En vän råkade ut för knivhot i Sydney.
Rånaren hotade slå kniven i honom om han inte gav pengar.
Min vän sa: "Du skrämmer inte mig!" "Varför inte?"
"Om du sticker kniven i mig far jag till himlen dit jag vill."
Han menade det. Rånaren fällde kniven och kom till tro.
Vilken instinkt! Hans hopp var så säkert.
En annan av mina vänner, en metodistrektor blev utsatt för inbrott.
Rånaren hotade med vapen över skrivbordet.
Min vän sa: "Vad fick dig till detta, min vän?"
Han hade bara omtanke om mannen. Också han kom till tro.
När ditt hopp är fast skrämmer inte ens döden.
Du kommer bara snabbare till Herren.
Har ni hört om pubkomikern som blev evangelist?
Han brukade predika på kusten.
En dag fick de honom med ut och bada. Han ogillade det.
Han hittade ett par gräsliga Bermuda-shorts.
Han kunde inte simma och stranden var brant.
Han började sjunka och viftade med armarna.
Livräddaren drog upp honom.
"Jag förstår inte. Du predikade om himlen och hur du längtar dit -
och när du får en chans att fara dit, ropar du på hjälp!"
Då vaknade komikern i honom. Han tittade ner och sa: -
"Skulle du fara i de här kläderna?"
Jag kände honom. Han längtade verkligen att fara.
Vet du skillnaden mellan en kristen som har hopp och en som utan?
En kristen utan hopp går med på att fara till Herren, men vill stanna.
En kristen med hopp vill fara, men går med på att stanna här.
Jag skrev detta i mitt sista brev till David Watson.
Det berörde honom skriver han i sin bok.
Kan du tänka dig att fara, men vill stanna?
Eller vill du fara, men kan tänka dig att stanna?
Paulus sa: "Jag vill fara -
men vill Han att jag stannar så kan jag göra det."
Som en döende man sa: "Kom och se hur en kristen dör."
Han har "fött oss på nytt till ett levande hopp" genom uppståndelsen.
Han har också gett oss en beprövad tro.
Er tro är som guld som renas -
med prov i eld. Det blir renare.
Förr renade man guld i fat.
Mannen rörde om över elden tills han såg sitt eget ansikte i det.
Er tro kommer att prövas så.
Vi har också en jublande kärlek.
Vi har inte sett Honom men älskar ändå i outsäglig glädje.
Den som har det har halva frälsningen.
Andra halvan är gemensam. Vi hör till Guds folk.
Genom Guds Ord finner vi frälsning för oss själva -
det och gör oss också till en del av Guds folk.
Guds folk är viktigt för Petrus. Detta är grunden före lidandet.
Kom ihåg dessa två: Ni behöver tro, hopp och kärlek -
och vara en del av det konungsliga prästerskapet och Guds folk.
Ni är ett levande tempel. Kristus är hörnstenen, ni levande stenar.
Ni är Guds tempel. Tillsammans är vi Guds boning på jorden.
Rör man oss rör man Guds heliga tempel.
Vi är ett konungsligt prästerskap. Alla är präster.
Jag talade en gång i Zürich om de troendes prästerskap.
En man kom efteråt och sa det var helt nytt för honom.
Där var många katoliker så jag frågade om han var präst.
"Nej, jag är en katolsk lekman."
"Är du en präst?" "Nej, jag sa katolsk lekman."
"Är du en präst?" Då började han rodna.
Han trodde jag var tokig eller döv.
Jag frågade fem gånger. Plötsligt skrattade han. - "Ja, jag är en präst!"
"Nu tror jag du hörde mig."
Folk tackar för predikan fast de inte hört eller tagit emot.
"Nästa gång vet du vad du ska svara." - "Ja, präst."
Han fattade. Han är med i det konungsliga prästerskapet.
Minns att du är präst gentemot dem som förföljer dig.
Du kan gå till Gud för deras del och föra ett Guds tilltal till dem.
Du är deras präst fast de kastar sten eller hånar dig.
Du är kanske enda prästen mellan Gud och dem de haft.
Vi är "ett heligt folk". Vi är speciella.
Det håller dig uppe när du hånas och är i minoritet.
Ni är ett särskilt folk, "ett heligt folk".
Detta är grunden. Nu kan ni möta lidande.
Var säker på frälsningen för egen del: tro, hopp, kärlek.
Och gemensamt: att ni hör till folket, är levande stenar, präster.
Ni hör till ett nytt "heligt folk" som Gud kallar ut från jorden.
Då kan ni möta lidande. Han säger tre saker om det.
1. Förtjäna det aldrig.
Är du i fängelse för brott lider du inte för Jesus. Inse det.
Ofta sårar vi människor med vårt sätt eller vår tafatthet -
men säger att det är evangeliet som sårar. Inte alls!
Se till att det bara är evangeliet som sårar.
Se till att ni inte hamnar i fängelse för något brott.
Det är en skam när kristna lider för att ha gjort fel.
Lid för att ni gjort rätt.
Lidande ska aldrig vara förtjänat. Det är viktigt.
2. Hämnas aldrig för lidande. Ge aldrig tillbaka.
Instinkten är att slå tillbaka.
Någon sa: "Jesus säger 'Vänd andra kinden till'.
Jag skulle vända andra kinden till och knäa honom med högra knäet ."
Så reagerar vi. Sårar någon oss talar vi inte med dem mer.
Sårar någon oss väntar vi tills vi kan ge igen.
Hämnd är en instinkt. Petrus säger: Gör inte så.
Jesus gav inte tillbaka när de spottade på Honom.
En gång hade en församlingsmedlem blivit djupt sårad av någon annan.
Sånt händer alltid.
"De gjorde så, sa så." "Spottade de på dig?"
"Nej, det vore droppen." "De spottade på Jesus."
Saliven rann i Hans ansikte. Han måste lida onödigt.
När ett lamm slaktades i Gamla Testamentet, torterades det inte.
Halsen skars av snabbt.
När Guds Lamm offrades blev Han hånad -
fick törntaggar inslagna i pannan -
blev utklädd och påspottad. Hur svarade Han?
"Far, förlåt dem. De förstår inte."
Petrus säger: "Ge aldrig tillbaka.
Löna ont med gott.
Ge dem gott, inte ont. Välsigna dem."
Just så sa Jesus: "Välsigna dem som förbannar er.
Då samlar du glödande kol på deras huvuden."
En ung man gick in i armén.
Första kvällen böjde han knä och bad.
Sergeanten såg det och kastade en stövel på honom.
Den träffade örat.
Taggarna rev huden. Han bad vidare. Sergeanten kastade andra stöveln.
Den rev också sönder huden. Han bad vidare. Sergeanten gav upp.
Nästa morgon stod stövlarna putsade vid sergeantens säng.
Sergeanten ville sedan veta hur han kunde handla så.
Det vill Petrus säga. Hämnas inte.
3. Låt det inte påverka er.
De vill trötta ut er. Låt dem inte lyckas.
Det kan skada kroppen men kan inte röra anden.
Kropp och ande är nyckelord i det läget.
Vad som händer kroppen är inte viktigt. Anden är viktig.
Låt dem inte nå din ande.
Låt dem göra vad de vill med kroppen, men hålla anden orörd.
Tiden är slut. Vi tar tredje delen nästa gång.
Översättning: Himlen TV7