NYA TESTAMENTET ÖPPNAS
1 OCH 2 KORINTIERBREVET DEL 2
Vi studerar ännu 1 Korintierbrevet.
Jag vill nämna en viktig sak, innan vi går vidare.
Korint låg i Grekland, fast det hörde till Romarriket.
Det låg inom den grekiska tankesfären.
Vårt tänkande bygger långt på grekiskt tänkande.
Demokrati är ett grekiskt ord. Det finns inte i Bibeln.
Sport kommer också från Grekland. Bibeln nämner inte sport.
Paulus hänvisar till det ibland. Sport är männens religion hos oss.
Sport kommer från Grekland, från Olympos på Peloponnesos.
Det är mycket som kommit till oss från Grekland.
Grekerna skilde på det fysiska och det andliga.
De hade svårt att förhålla sig till kroppen.
Kroppen och själen hölls tydligt åtskilda.
Kristet tänkande har påverkats av detta. Vi vill frälsa själar.
Hebreerna såg människan som en helhet.
För dem var själen en kropp som andas.
Härifrån kommer SOS: rädda våra själar, alltså kroppar.
Det som låg bakom många problem i församlingen i Korint var -
tanken att kroppen inte hör samman med själen.
Det ledde till överandlighet och överbetoning av det inre livet.
Kroppen är lika mycket en del av mig som anden. Gud skapade båda.
Enligt grekerna förintas kroppen i döden och själen befrias.
De talade om en odödlig själ i i en dödlig kropp.
I hebreiskt tänkande har vi en dödlig själ -
och vi behöver en odödlig kropp.
När en dödlig själ kläs i en odödlig kropp, -
är döden övervunnen.
Tron på kroppens uppståndelse bygger på hebreiskt tänkande.
Korintierna hade svårt med förhållandet till kroppen.
De skilde på kropp och själ. Följden blev en av tre saker: -
De gav efter för kroppens begär och sade: -
"Det berör inte själen."
Eller så försökte de leva strikt asketiskt.
Eller så blev kroppen ett ideal.
Det har vi också tagit in i västerländskt tänkande.
Statyerna av grekiska sportare var nakna. Kroppen var ett ideal.
Alla dessa är fel sätt att förhålla sig till kroppen.
Paulus frågar: "Vet ni inte att er kropp är den helige Andes tempel?
Det ni gör mot er kropp påverkar själen.
När ni besöker prostituerade, förenar ni Kristus med deras kropp -
för era kroppar är nu en del av Kristus."
Förhållandet till kroppen var alltså ett problem.
Därför hade de svårt att tro på uppståndelsen. Den gällde kroppen.
Också idag ser många kroppens funktioner som problematiska, -
men kroppen är en del av Guds skapelse.
I den judiska bönboken finns det en bön för toalettbesök.
Man prisar Gud för att kroppen fungerar väl, -
och tackar för lättnaden.
Vi håller det för oandligt.
En del kristnas toaletter är tapetserade med andliga texter.
Man vill få oss att tänka på annat, på andliga ting.
Hebreerna tackade Gud för sin kropp.
Som äldre ångrar du att du inte tackade Gud, när allt fungerade.
Det är hebreiskt tänkande. Kroppen är den Helige Andes tempel.
Församlingen är Kristi kropp. Kroppen är viktig.
Kroppen eller längden på håret hör till det andliga livet.
Den är inte skild från själen. Vi tillber Gud med vår kropp.
Grekiskt tänkande orsakade problem i Korint.
Många evangelikala har ett grekiskt tänkande.
De förstår inte Andens gåvor som berör kroppen.
Enligt dem sker gudstjänsten inombords, kroppen hör inte dit.
För dem är det underligt att lyfta händerna.
Man ska tillbe Gud med själen.
Tungotal sker i kroppen. Det märks på utsidan.
Allt behöver ske inombords och andligen.
Att tillbe med kroppen är inte andligt. Jo, det är det!
Hebreerna lyfte händerna mot Gud och dansade.
De offrade sina kroppar till Gud. Vi vill bara stå upprätt.
Det är märkligt att den enda kroppsdel vi får använda är munnen.
"Frambär era kroppar som ett levande offer till Gud."
Det är Korintierbrevets betoning.
Andens gåvor är kroppsliga gåvor.
Helande är en kroppslig gåva, likaså tungotal.
Breven behandlar korintiernas problem.
De visste inte hur de skulle förhålla sig till kroppen.
Till exempel celibat ansågs heligare än äktenskap.
Tyvärr tyckte Sankt Augustinus det också.
Sedan hans tid har sex inte ansetts heligt.
Enligt hebreiskt tänkande behöver en rabbi vara gift.
Bibeln godkänner inte präster som lever i celibat.
Det finns en kallelse och en Andens gåva att leva i celibat.
Det är en annan sak. Celibat är inte andligen mera heligt -
än en fysisk kärleksgärning.
En annan princip som de inte förstod var kärleken.
Också idag kan ordet kärlek betyda allt möjligt.
Vi har samma problem.
Paulus tackar Gud att de har andliga gåvor.
Många i dagens församlingar har inte gåvorna i 1 Kor 12-14.
1 Kor 13 är bortkastat på dem.
1 Kor 12 handlar om Andens gåvor.
1 Kor 13 handlar om Andens gåvor.
1 Kor 14 handlar om Andens gåvor.
1 Kor 12 handlar om Andens gåvor i sig själva.
1 Kor 13 handlar om Andens gåvor utan kärlek.
1 Kor 14 visar en överlägsen väg: Andens gåvor med kärlek.
Många hoppar över 1 Kor 13 när det gäller tungotal.
Paulus sade: "Störst är kärleken, och den saknar ni."
Låt oss se på grekiskans olika ord för kärlek.
Vi använder ordet kärlek för allt.
Grekerna hade olika ord.
Kärleken hade tre synvinklar.
Kärlek som sexuell dragningskraft, begär.
Det beskrevs med två ord. Ett var gott, ett dåligt.
"Eros" stod för den goda sexuella dragningskraften.
Statyn på Piccadilly Circus har felaktigt fått namnet Eros. Namnet -
borde vara Agape. Den är ett minnesmärke över Lord Shaftesbury.
Den beskriver en nådens ängel, inte en kärleksgud.
"Epithumia" betydde den värsta sortens sexuella begär.
"Eros" är inte nödvändigtvis ett dåligt ord, -
men "epithumia" är det.
Enligt Paulus var "epithumia" fel sorts sexuella begär.
Det grundar sig på ömsesidig attraktion.
En del människor dras till varandra, andra inte.
Den bygger på köttet, kroppen och kroppens form.
Den är en känslomässig kärlek.
Den är beroende av fortgående sexuell dragningskraft.
När dragningskraften upphör, upphör kärleken.
Många äktenskap bygger bara på den.
När attraktionen försvinner, med åldern, försvinner också kärleken.
Den är i grunden en sexuell kärlek.
Ett annat ord var "filadelfia", av "filo" och "adelfia" för bror.
Det betyder att tycka om, inte sexuell attraktion.
Vi kommer väl överens, för vi har samma smak och uppfattningar.
Det är tillgivenhet, broderlig kärlek -
t.ex. mellan två män eller två kvinnor.
"Eros" är kärlek mellan man och kvinna.
"Epithumia" kan vara homosexuell.
"Filadelfia" är kärlek mellan två likasinnade.
Därför är den intellektuell, på tankens nivå.
I den är människorna beroende av varandra, -
av den andres tankar och intressen.
Sedan finns "agape", som grekerna sällan använde, -
för de stötte sällan på det.
Det är kärlek som ger den andra uppmärksamhet.
Det är inte sexuell dragningskraft eller ömsesidig tillgivenhet, -
utan en kärlek som ger uppmärksamhet.
Den ser den andra.
Den är en viljegärning. Vi besluter att älska den andra.
Man ser någon som ingen bryr sig om -
och besluter sig för att ge den människan uppmärksamhet.
Här också kan det synka mellan några. Det är filadelfia-kärlek.
Någon ser någon annan som är ensam.
Någon du inte dras till, men du be- stämmer dig för att gå och tala med.
Det är agape-kärlek, kärlek som ser andra.
Den är en viljegärning: vi bestämmer oss för att göra så.
Det är den enda av dessa, som kan befallas fram: Älska!
De andra kärleksslagen kan inte befallas fram.
Man kan inte befalla folk att tycka om varann.
Man kan inte befalla människor att bli kära.
Men man kan befalla dem att visa agape-kärlek.
Det är en viljesak. Man kan befalla andra eller sig själv.
Den är oberoende av föremålet för kärleken.
Personen behöver inte vara attraktiv, kärleksfull eller tacksam.
Den spetälske blev helad, även om han inte sade tack, -
för han var älskad med agape-kärlek.
Begär och broderlig kärlek finns det mycket av i världen, -
men agape-kärlek finns det lite av.
Den är Guds kärlek.
Han älskar oss inte för att vi är älskvärda.
Han älskar oss, för att Han älskar oss.
Varför älskar Han judarna? Inte för deras storhet, -
utan för att Han är kärlek.
Han valde att bry sig om denna eländiga slavhop.
Gud sade: "Jag vill bry mig." Agape är att bry sig.
Detta saknades hos korintierna. Agape är utgivande kärlek.
"Eros" är sexuell, "filadelfia" är social, -
"agape" är utgivande kärlek.
Det är en förunderlig kärlek.
Gud agape-älskade oss, när vi ännu var syndiga.
Det är en ny dimension av kärlek.
Utan den splittras församlingen när Andens gåvor börjar fungera.
Karismatiska uttryck har delat församlingar -
för att man saknat agape-kärlek.
Om församlingen saknar agape-kärlek splittras den.
Agape är utgivande, den skryter inte, den uppför sig inte illa.
Den söker inte sitt, den håller sig inte för bättre.
Allt fördrar den, allt tror den, allt uthärdar den.
Har man agape-kärlek, kan man hantera Andens gåvor.
Utan den är Andens gåvor farliga.
Mognad är att växa i kärlek.
Nu består tron, hoppet och agape.
Inte tron, hoppet och eros eller filadelfia.
Det finns församlingar med varma relationer mellan människor.
Det är vänskap mellan likasinnade.
Det är inte agape-kärlek.
Agape bryr sig, trots att det finns många olika åsikter.
Det var en överblick av 1 Kor 13.
Nu ska vi gå tillbaka till hela brevet.
Problemen finns med som fyllning i brödet.
Vi behöver söka principerna för kroppen och kärleken -
och inrätta vårt liv enligt dem.
I början och slutet skrev Paulus om grundläggande teman.
Först glömde de korset.
Ordet om korset är dårskap för grekerna.
Varför skulle en korsfäst kropp skaffa frälsning för själen?
Korset var för kroppsligt för grekerna.
Vägen till frälsning går genom en kropp som naglats vid ett träd.
De hade svårt att godta det, och de glömde det.
När budskapet om korset glöms, börjar man splittras.
Paulus frågar: "Var det Paulus som korsfästes för er?
Var Apollos eller Petrus? Varför följer ni människor?
De har inte dött för er."
Vi firar nattvard regelbundet, för att hållas nära korset -
och minnas att det var Jesus som dog på korset, inte våra pastorer.
Vi följer inte människor.
I Korint följde några Paulus, andra Petrus.
Idag har vi lutheraner, wesleyaner och andra.
En liten grupp sade: "Vi följer Kristus."
Enligt Paulus var det lika illa. Intressant.
Det roar mig när jag kommer till en stor stad som Birmingham -
och man har startat en ny liten församling: -
"Birminghams kristna församling".
Som om det inte fanns andra församlingar i Birmingham.
Det är lika illa att tänka: -
"Andra är sekterister, vi är bara kristna."
Det kan sägas i helt fel anda.
Paulus skrev: "En del säger: Jag hör till Kristus."
Det är illa, om man säger det för att särskiljas från andra -
som Kristus dött för. Glöm inte korsfästelsen.
I slutet av brevet tvivlade de på uppståndelsen.
De kunde inte godkänna uppståndelsen av kroppen.
Himlen med en kropp är inte himmel.
Ännu tänker sig folk att döda svävar i långa, vita nattlinnen -
som spökliga andar.
Vår framtid är att ha en ny kropp.
Jag kan knappt vänta!
Efter uppståndelsen hade Jesus en ny kropp.
Han åt fisk och lagade frukost. Det är vår framtid.
Vi får leva med Gud på en ny jord i en ny kropp.
Grekerna hade svårt att förstå det.
De hade svårt att tro på uppståndelsen.
1 Kor 15 är den första ögonvittnesskildringen -
av Jesu uppståndna kropp.
Huvudtemat i 1 Korintierbrevet är kroppen.
Dags att gå vidare till 2 Korintierbrevet.
Vi kan inte gå igenom hela Bibeln här, -
men jag vill ge en översikt av en bibelbok -
så att ni vill studera den mer.
2 Kor är det minst metodiska och det mest personliga av hans brev.
Det är självbiografiskt. 1 Kor är för församlingsmedlemmar.
2 Kor är för församlingsledare och Guds tjänare.
Varje ledare i en församling bör läsa det regelbundet.
2 Kor visar korintiernas tankar om Paulus.
Relationen mellan Paulus och korintierna var dålig.
Tiden efter en avresa är alltid en prövning.
Vad händer när en ledare slutar?
När vi slutat i Chalfont St. Peter, skrev en fru: -
"Allt har varit mycket bättre, sedan ni for."
Det var fint sagt. Det kan förstås på många sätt.
Vad händer när församlingens ledare slutar?
Det prövar resultatet av hans arbete.
I första skedet sedan Paulus rest -
hade de andra goda ledare.
Apollos och Petrus kom dit.
Det blev problem när man började jämföra ledare.
De frågade: "Vem predikar bäst?"
"Jag tyckte om den förra." "Jag tycker om den nuvarande."
"Jag tycker om nästa."
Jämför aldrig ledare sinsemellan.
Ingen av dem har blivit korsfäst för din skull.
I det andra skedet fick de dåliga ledare.
Det kom ledare till Korint som påstod sig vara apostlar.
De gjorde klart för församlingen att den verkligen behövde dem.
Detsamma sker idag.
De nya ledarna kritiserade sina föregångare.
För att upphöja sig själva tryckte de ner Paulus.
Var på din vakt mot ledare som kritiserar sina föregångare.
Var på din vakt mot sådana som upphöjer sig själva -
och kritiserar andra. Sådant händer.
Specialapostlarna tog makten i församlingen.
De sade hemska saker om Paulus.
2 Kor visar på dessa två skeden.
Början visar på den kritik Paulus fick sig till del.
Förlåt, alltså 1 Korintierbrevet visar det -
hur Paulus jämfördes med andra ledare.
2 Kor visar på de dåliga ledarna som -
inte bara jämfördes med Paulus, utan också kritiserade Paulus.
De nya ledarna påstår sig vara riktiga apostlar.
De anklagade Paulus för att vara en vindflöjel.
De beskyllde honom för att vara feg, han bara skrev brev.
Han var blyg. Han skrev nog modigt -
men han undvek att ta tag i saker när han var på plats.
Han kritiserades för brist på formell kompetens.
De hade liksom universitetsbetyg om sig själva.
Sådana betyg kan tömma kyrkorna.
De hade diplom som kunde ramas in och sättas upp på väggen.
De sade att Paulus saknade rekommendationer.
Paulus sade i 2 Kor: "Jag behöver inga rekommendationer.
Ni är mitt rekommendationsbrev."
Examensbetyg och utbildningar säger inget om arbetets kvalitet.
Kvaliteten på ett arbete framgår av de människor det föder fram.
De beskyllde Paulus för hemlighetsmakeri, brist på öppenhet, -
okänslighet, känslokyla.
Samma kritik kom upp i Tessalonika.
Han beskylldes för att vara en klen talare.
En gång steg en man upp för att tala i Hyde Park.
Hans tal röjde genast att han kom från en låg samhällsklass.
Hans grammatik var undermålig.
Två universitetsstuderande stannade för att kritisera honom.
En av dem kom till tro. Han blev en gudsman -
vars namn alla känner.
Talarens dåliga grammatik fick honom att stanna.
Det är lätt att kritisera någons sätt att tala.
Den värsta anklagelsen var att Paulus inte tog betalt.
Det bevisade för dem att han inte var värd något.
Ett populärt nöje i Grekland var kringresande filosofer.
Ju högre arvode, desto bättre rykte hade talaren.
Paulus tog inget betalt, så han kunde inte vara bra.
Han måste bjuda ut sig gratis.
Paulus försvarar sig mot kritiken.
Han vädjar till dem ömt och uppriktigt i 2 Kor 1-7.
Han avslöjar sitt hjärta för dem: "Naturligtvis tog jag inte betalt.
Jag ville ge er evangeliet gratis.
Allas arbete ska avslöjas, om det är hö, halm eller dyrbara stenar."
Han varnar: "Var och en bör se till hur han bygger.
Jag lade grunden, som är Jesus.
Hur vars och ens verk är skall elden pröva."
Brevet är väldigt intensivt. Paulus visar sitt innersta: -
"Ni säger jag var blyg. Var jag det andra gången? Nej!"
Paulus försvar bara rinner fram.
2 Kor har en del fina uttalanden.
Jag läser ett par exempel.
"Vi är på allt sätt trängda, men inte utan utväg, -
rådvilla, men inte rådlösa, -
förföljda, men inte övergivna, -
nerslagna, men inte utslagna."
Vilket uttalande!
Här är ett till. Fina ord till Herrens tjänare.
"Vi vill inte på något sätt väcka anstöt, -
för att vår tjänst inte ska smutskastas.
Nej, under alla förhållanden vill vi visa att vi är Guds tjänare, -
med stor uthållighet, under lidanden, nöd och ångest, -
under hugg och slag, fångenskap, upplopp, arbete, nattvak och svält.
"Vi vill verka i renhet och insikt, i tålamod och godhet -
med uppriktig kärlek, med sanningens ord och Guds kraft -
med ett rättfärdigt liv som vårt enda försvar, -
under ära och vanära, med dåligt rykte och gott rykte."
"Man kallar oss villolärare, men vi talar sanning, -
misskända, men ändå erkända, -
döende, men vi lever, -
tuktade, men inte till döds, -
bedrövade, men alltid glada, -
fattiga, men vi gör många rika, -
utblottade på allt, men vi äger allt."
Storartade uttalanden! Det går inte att läsa dem utan att bli rörd.
Han tolererar inte att man sprider lögner om hans tjänst.
Det är kapitel 1-7.
Jämfört med dem är 2 Kor 10-13 helt annorlunda.
Han försvarar sig inte längre. Han anfaller andra.
Beskyllningarna är hårda.
Han använder ironi och sarkasm.
Han talar nu till de falska apostlarna, som tagit makten.
I början av brevet var han öm.
Nu blir han hård.
Ni ser det bäst, om jag läser en del för er, med egna ord.
Ni märker skillnaden.
"Om ni ändå kunde stå ut med lite dårskap! Försök!
Min svartsjuka för er är av rätt sort.
Ni är som en ren brud, som jag för fram till er brudgum, Jesus.
Jag är rädd att ni lockats bort från honom på samma sätt -
som ormen lockade Eva."
"Ni har glatt tagit emot en man som predikar en annan Jesus.
Ni har tagit emot en ande och ett evangelium -
som är annorlunda än det ni ursprungligen tog emot.
Jag anser mig inte sämre än de där specialapostlarna.
Jag är kanske ingen vältalare, men jag vet vad jag talar om.
Det jag är och säger känner ni till."
"Kanske det var fel att jag ödmjukade mig för er skull.
Jag förkunnade evangelium utan ersättning.
Andra församlingar understödde mig.
Med stöd från dem kunde jag predika utan ersättning."
"Fast jag levde i stor brist, besvärade jag ingen av er.
Betyder det att jag inte älskar er? Gud vet, att jag gör det.
Jag gör det för att fälla -
dem som kallar sig speciella apostlar.
De är falska apostlar!
De är ohederliga arbetare, självutnämnda.
Deras taktik är ingen överraskning.
Satan själv gör sig lik en ljusets ängel. Det är inte överraskande -
att hans hantlangare uppträder som rättfärdighetens tjänare."
"De får det slut de förtjänar. Ta mig inte för en dåre.
Om ni gör det, så låt mig få berömma mig.
Jag talar som en dåre och berömmer mig själv.
När andra berömmer sig, låt mig också göra det.
Nog kan ni väl i er höga klokhet stå ut med mig, dåren.
Ni står ju ut med att er frihet tas ifrån er, -
era pengar tas ifrån er och ni blir utskrattade."
"Jag skäms nästan att jag inte gjorde något lika modigt.
När jag en gång är en dåre, vågar jag också tala.
Jag är också en hebré, en israelit, Abrahams ättling.
Jag har större skäl att kalla mig Kristi tjänare.
Jag har arbetat hårdare än de.
Jag har varit oftare i fängelse.
Jag har blivit slagen. Jag har varit i dödsfara.
Jag har fått 39 slag fem gånger, gisslats tre gånger, -
jag har blivit stenad, lidit skeppsbrott tre gånger.
På mina resor har jag ständigt varit i fara -
på floder, bland rövare, bland landsmän och hedningar, -
faror i städer, i öknar, till havs, -
bland falska bröder."
"Jag vet vad trötthet är, smärta, nattvak, hunger, törst, -
kyla, brist på kläder. Förutom -
allt detta bär jag dagligen omsorg om församlingarna.
Jag lider med de svaga.
Jag vill hjälpa dem vars tro sviktar.
I min dårskap förstod jag inte att berömma mig av allt detta.
Gud, vår Herre Jesu Kristi Far, vet -
att jag talar sanning."
Ett passionerat brev behöver läsas högt.
Han sade: "Jag anklagar de falska apostlarna och försvarar mig -
för församlingens skull i Korint och för evangeliets skull."
2 Kor är också som en smörgås. Fyllningen är nu kollekten.
Paulus ville gärna hjälpa svältande.
Kanske tänkte han så här: -
"Om jag kan vända korintiernas blick från dem själva -
så att de hjälper andra, då har jag hjälpt dem också."
2 Kor 8-9 är god undervisning om att hjälpa andra.
Om du vill lära människor att ge, använd dessa kapitel.
Dessa var breven från Paulus till Korint.
I det första behandlade han församlingens problem, -
i det andra hans problem med församlingen, -
den nedrivande jämförelsen av goda ledare -
och dåliga ledare som kommit in och tagit över.
Paulus går inte alls med på det.
Hans syfte är inte att försvara sitt rykte.
Han vill försvara evangeliet.
Om människorna inte vill höra budskapet, -
anfaller de budbäraren.
Det är ett diskret sätt att omintetgöra evangeliets goda frukt.
Läs båda breven högt, så får ni fatt i röstläget.
Läs inte med "kyrklig" röst. Läs med inlevelse.
Breven talar kraftfullt ännu idag.
Boken "Fourth wave" berör undervisningen i detta program.
Översättning: Heaven TV7