UUSI TESTAMENTTI AVAUTUU
1. JA 2. TESSALONIKALAISKIRJE Osa 2
Viimeksi emme aivan päässeet 1. Tessalonikalaiskirjeen loppuun.
Pääsimme kirjeen kolmanteen osaan, jossa Paavali kantoi huolta -
seurakunnan kypsyydestä ja hengellisestä kasvusta.
Tarkastelemme pyhyyttä ja toivoa.
Pyhää elämää vietetään avioliitossa ja työssä.
Tulemme heidän heikkoon kohtaansa, toivoon.
He olivat vahvoja uskossa ja rakkaudessa. Toivo oli heikko.
Se taitaa olla yleistä nykyäänkin.
Uskosta ja rakkaudesta saarnataan paljon enemmän kuin toivosta, -
joka Uuden testamentin mukaan on sielun ankkuri.
Usko on luottamusta siihen, mitä toivotaan.
Toivo viittaa tulevaisuuteen.
Kerroin, miten maailma suhtautuu näihin asioihin.
Kerron, miten kreikkalainen maailma suhtautui kuolemaan.
Aiskhylos sanoi: "Kun ihminen kuolee, ei ole ylösnousemusta."
Theokritos sanoi: "Toivoa on vain elossa oleville, ei kuolleille."
Tässä toinen:
"Kun lyhyt elämämme on ohi, koittaa iankaikkinen yö," -
"jonka läpi joudumme nukkumaan."
Eräässä antiikin Kreikan aikaisessa hautakivessä lukee:
"En ollut. Tulin. En ole. En piittaa."
Joku halusi sen hautakiveensä.
Tässä on tyypillinen lause osanottokirjeestä:
"Kuolemaa ei kukaan voi vastustaa."
"Siksi lohduttakaa toisianne."
Se ei ole kovin lohdullinen ajatus.
Kreikassa siis uskottiin, että kuolleet jäivät kaikkesta paitsi.
Se vaikutti Tessalonikan seurakuntaan niin, -
että he kokivat kuolleiden jäävän paitsi asioista.
Paavalin evankeliumin ydin oli odottaa Poikaa taivaasta -
eli elää Jeesuksen toisen tulemuksen odotuksessa.
Kuolleet jäivät siitä paitsi. Voi heitä raukkoja!
He eivät olisi paikalla, kun Jeesus palaa maan päälle.
Paavalin piti oikaista käsitys, joka aiheutti surua.
Rakkaita sukulaisia ja hiljattain uskoon tulleita oli kuollut.
He eivät saa nähdä Jeesuksen toista tulemusta.
Paavali sanoo: "Älkää surko kuten ne, joilla ei ole mitään toivoa."
"Kerron teille salaisuuden."
"Pitäisihän teidän tämä jo tietää."
"Kun Jeesus palaa, kuolleet tapaavat hänet ensimmäiseksi?"
"He saavat paikat eturivistä."
"Sitten me, jotka olemme elossa, saavutamme heidät" -
"ja kohtaamme pilvissä Herran. He ovat siellä ensimmäisinä."
Jokainen kristitty, joka kuolee, palaa maan päälle.
Hän palaa tänne kohtaamaan Jeesuksen täällä.
Me saamme uuden ruumiin maan päällä, ei vasta taivaassa.
Kristityille taivas on vain odotushuone.
Se on tilapäinen asuinsija niille, jotka ovat kuolleet.
Jeesus palaa maan päälle, -
ja Hänen myötään kaikki edesmenneet kristityt.
Kaikki varmasti uskovat, että Jeesus palaa maan päälle.
Voitko uskoa, että sinäkin palaat tänne, jos kuolet ennen sitä?
Tapaat Hänet ensimmäisten joukossa.
Isoisäni on haudattu Newcastleen.
Hänen hautakivessään on sanat vanhasta metodistivirrestä.
Ihmiset ovat varmaan miettineet, millaisesta miehestä on kyse.
Kivessä lukee: "David Ledger Pawson. Mikä kokoontuminen!"
Hän odottaa kaikkien aikojen suurinta kristillistä kokousta.
Se pidetään yläilmoissa, koska ei ole tarpeeksi suurta stadionia.
Sinne saapuu miljoonia.
Jos et pidä äänekkäästä ylistyksestä, älä tule paikalle.
Pasuunat soivat, arkkienkelit huutavat.
Kuolleetkin heräävät siihen meteliin.
Niinpä Paavali sanoo: "Älkää te kuolleista huolehtiko."
"He pääsevät sinne ensimmäisinä, ennen teitäkin, jos olette elossa."
"Meidät kaikki temmataan ylös kohtaamaan Herraa."
"Saamme olla iäti Hänen kanssaan. Näin lohduttakaa toisianne."
Tämän Paavali halusi oikaista.
He luulivat, että Jeesus tulee kohtaamaan vain elossa olevia, -
mutta kuolleet nousevat ja kohtaavat Hänet ensin.
Jos olen vielä elossa, kun Hän palaa, isoisäni pääsee eturiviin.
Hän ja isäni ovat siellä ennen minua.
Et voi hävitä, elitpä taikka kuolit.
Jos kuolet ensin, saat paikan eturivistä.
Jos olet elossa, sinun ei koskaan tarvitse kuolla.
Jeesuksen toisesta tulemisesta tämä oli käsitetty väärin.
Oli myös epäselvyyttä toisen tulemisen ajankohdasta.
Paavali toistaa Jeesuksen sanat: "Hän tulee kuin varas yöllä".
Se siis tulee täytenä yllätyksenä.
Siitä ei varoiteta etukäteen. Yhtäkkiä Hän on siinä.
Monet kristityt ovat virheellisesti olettaneet, -
että Hän voi tulla hetkenä minä hyvänsä.
Paavalin mukaan Hän ei voi palata tänä iltana, ensi viikolla -
tai tänä vuonna.
Toivon, että se tapahtuisi omana elinaikanani.
Jokainen sukupolvi on toivonut saavansa suoraan uuden ruumiin.
Uusi ruumis on 33-vuotias. En malta odottaa sitä.
Saan kirkastetun ruumiin, kuten Hänellä on kirkastettu ruumis.
Olen puolet nykyisestä iästäni. Halleluja!
Voiko ajankohta olla koska tahansa? Vai tapahtuuko sitä ennen jotakin?
Paavali osoittaa 1. Tess. 5:ssä, -
että Hän tulee odottamatta vain niille, jotka eivät odota Häntä.
Sanoja "kuin varas yöllä" ei ole suunnattu kristityille.
Ne on suunnattu niille, jotka eivät ole valmiita, -
myös niille kristityille, jotka eivät ole valmiita.
Hän tempaa asioita niiltä, jotka eivät ole valmiina Häntä varten.
Kuin varas yöllä.
Paavali sanoo: "Te ette elä yössä. Te elätte päiväsaikaa."
"Te olette hereillä, ja jos valvotte, teitä ei yllätetä."
"Tiedätte, koska Hän tulee." He eivät vieläkään tajunneet sitä.
Siksi Paavali joutui kirjoittamaan toisen kirjeen.
Toiseen tulemukseen liittyy paljon väärinymmärrystä.
Kirjani "Explaining the Second Coming" -
selittää Kristuksen toista tulemusta.
Siihen liittyy paljon hämmennystä ja väärinymmärrystä. Paavali sanoo:
"Jos valvotte ja olette raittiita ja tarkkaavaisia," -
"se ei tule yllätyksenä. Te tiedätte kyllä."
"Näette sen merkeistä."
"Yössä eläville uskosta osattomille ja nukkuville uskoville" -
"se tulee yllätyksenä."
Tämä on tärkeä asia ajankohdan suhteen.
Hän ei voi tulla tänä iltana, -
koska on asioita, jotka eivät ole vielä tapahtuneet.
Jos pidämme silmämme auki ja tarkkailemme merkkejä, emme ylläty.
Emme tiedä tarkkaa päivää, mutta tiedämme sen lähestyvän.
Uskosta osattomat ja nukkuvat uskovat tulevat yllätetyiksi.
Mutta me emme.
Se on tärkeä seikka toisen tulemuksen ajankohdasta.
Paavali päättää kirjeensä melkoiseen tykitykseen.
5. luku on täynnä herkkuja, jotka liittyvät vain höllästi toisiinsa.
Paavali luettelee toisistaan irrallisia asioita.
Yritän laittaa ne jonkinlaiseen järjestykseen.
Ensinnäkin hänellä on sana heidän johtajilleen. Unohdin mainita, -
että Tessalonikassa kristinusko kohtasi ensi kertaa demokratian.
Kaupungilla oli oma demokraattinen hallintonsa.
Sen myötä naiset olivat saaneet joitakin oikeuksia.
Siellä painotettiin vahvasti demokratiaa.
Sen seurauksena johtajia ei kunnioitettu.
Se on demokratian heikkouksia.
Kunnioitus johtajia kohtaan karisee.
Paavali sanoo demokratiaa kannattaville tessalonikalaisille:
"Kunnioittakaa johtajianne."
"He eivät voi johtaa, jos ette kunnioita heitä."
Seurakunta ei ole sen enempää demokratia kuin diktatuurikaan.
Seurakunta on teokratia. Sitä johtaa Pyhä Henki.
Pyhä Henki johtaa Hengen täyttämien johtajien kautta -
ja Hengen täyttämien seuraajien kautta.
Se ei ole demokratia eikä diktatuuri.
Johtajat eivät ole diktaattoreita eivätkä jäsenet demokratiassa.
Paavali sanoo heille erityisesti: "Kunnioittakaa johtajianne."
Sitten hän luettelee kolme kieltoa ja viisi kehotusta:
"Älkää olko joutilaita."
"Älkää olko pelokkaita, kun teitä vainotaan."
"Älkää olko heikkoja."
"Olkaa kärsivällisiä, anteeksiantavaisia," -
"iloisia, rukoilevaisia ja kiitollisia."
Sitten hän sanoo jotakin kustakin kolminaisuuden Persoonasta.
Hengestä hän sanoo: "Henkeä älkää sammuttako."
"Profetoimista älkää halveksuko."
Profetoimista on helppo halveksua.
Älkää sammuttako Henkeä. "Koetelkaa kaikki." Se on tärkeää.
Kuulen paljon profetioita, joita kukaan ei koettele.
"Koetelkaa kaikki ja pitäkää se, mikä hyvää on. Karttakaa pahaa."
Kun Henki liikkuu seura- kunnassanne, muistakaa:
"Älkää sammuttako Henkeä. Profetoimista älkää halveksuko."
"Koetelkaa kaikki. Pitäkää se, mikä hyvää on."
Sitten hän puhuu Jumalasta:
"Pyhittäköön Jumala teidät kokonaan."
Hän lopettaa sanoihin:
"Pitäköön Jeesus teidät nuhteet- tomina siihen päivään saakka."
Lopuksi hän sanoo: "Tervehtikää toisianne pyhällä suunannolla."
Tiedättekö eron suudelman ja pyhä suudelman välillä?
Ero on kaksi minuuttia. Meidän on opittava tuo ero.
Kiintymys, ei ihastus.
"Jeesuksen Kristuksen armo olkoon teidän kaikkien kanssa."
Ensimmäinen kirje on hyvin lämmin, ystävällinen, -
rohkaiseva ja lohduttava. Paavali puhuu kuin isä tai äiti.
Muutamaa kuukautta myöhemmin tulee toinen Tessalonikalaiskirje.
Se on jäätävän kylmä.
Paavali on etäinen ja selkeästi hyvin vihainen.
Mitä on tapahtunut?
Hän ilmeisesti oli kuullut heistä huonoja uutisia.
Toinen kirje käsittelee pitkälti samoja asioita kuin ensimmäinen.
Toisessa kirjeessä hän ei enää käy läpi vilpittömyyttään.
Siihen ei ole tarvetta.
Hän aloittaa kuitenkin yrittämällä sanoa heistä jotain kaunista.
He pitivät kiinni uskosta, vaikka heitä vainottiin.
Ajat olivat muuttumassa heille vaikeiksi.
Paavalia kohtaan suunnattu viha suuntautuu nyt heihin.
He kärsivät suurta vääryyttä, mutta Paavali vakuutti, -
että Jumalan tuomio kohtaa niitä, jotka heitä vaivaavat.
Paavali kuvaili kuudella vertahyytävää sanalla, -
mitä Jumala tekee niille, jotka vaivaavat kristittyjä:
tuho, kadotus, tuomio, vaiva, kosto ja ikuinen.
Hän lohdutti heitä sanomalla, että nämä kohtaavat vainoojia.
Jeesus kostaa tulisesti niille, jotka ovat vaivanneet kristittyjä.
Meidän on syytä vapista, kun kuulemme vainoojista, -
sen vuoksi, mikä heitä odottaa.
Kärsimme inhimillisestä vääryydestä tässä ajassa, -
mutta he kärsivät tulevaisuudessa Jumalan tuomiosta.
Ihmistä odottaa joko ikuinen taivas tai helvetti.
Tässä maailmassa pärjää paremmin, kun muistaa, -
että jokaisella ihmisellä on vain kaksi päämäärää.
Tessalonikalaisilla oli yhä kaksi ongelmaa, toivo ja pyhyys.
Hän palaa niihin, mutta käänteisessä järjestyksessä.
Siksi nuolet ovat ristiin.
Toisen tulemisen toivo on muuttunut hämmennykseksi.
Se ei ole Paavalin syy.
Toisessa kirjeessä hän käsittelee pyhyyttä vain työn näkökulmasta.
Toinen näkökulma oli tainnut tulla selväksi, toinen pahentunut.
He olivat hämmennyksen tilassa toivonsa suhteen.
Monet olivat luopuneet työpaikastaan.
Nykyäänkin joku voi hylätä työnsä ja jäädä odottamaan sanaa Herralta.
Uusi testamentti ei tue moista hölpötystä.
Tarkastellaan ensin heidän toivoaan.
Se oli ollut heikko, mutta nyt siitä oli tullut liian vahva.
Monet uskoivat Herran jo tulleen tai tulevan hyvin pian.
Niinpä he eivät tehneet muuta kuin odottelivat Häntä.
Näin ihmisistä tulee fanaattisia toisen tulemuksen suhteen.
He menettävät kosketuksensa arkielämään.
Mitään ei kannata tehdä. Nuoret ovat kysyneet minulta:
"Miksi mennä raamattukouluun, jos Jeesus kerran palaa pian?"
Pitäisiköhän yrittää pelastaa muutama sielu, kun vielä voi?
Jeesuksen paluun ajankohtaa saatetaan korostaa liikaa.
"Se tapahtuu pian! Kaikki pois työpaikoistaan ja lähetyskentälle!"
Sellainen paine on epäterve.
Se ei ole Paavalin lähestymistapa asiaan.
Joku oli lähettänyt heille kirjeen Paavalin nimissä.
Sen mukaan toinen tulemus oli käsillä: "Jättäkää kaikki muu!"
Kirje ei ollut Paavalilta.
Ensimmäisessä kirjeessä vihollinen hyökkäsi sanoman tuojaa vastaan.
Toisessa kirjeessä vihollinen hyökkää sanomaa vastaan.
Olen opettanut paljon Ilmestyskirjasta.
Käyn seurakunnassa Basingstokessa opettamassa Ilmestyskirjasta.
Jotkut eivät pääse sisään Ilmestys- kirjaan, toiset eivät pääse ulos.
Toisia se hämmentää niin, että he eivät uskalla lukea sitä.
Toiset taas eivät pääse lainkaan eroon siitä.
Toisen tulemuksen suhteen on helppo joutua epätasapainoon.
Vihollisen aseita ovat estäminen ja ylilyönnit.
Se oli saanut jonkun kirjoittamaan tekaistun kirjeen, -
jossa luvattiin, että toinen tulemus on aivan käsillä.
Sen seurauksena monet olivat lopettaneet työnteon.
Paavali sanoo tässä jotakin.
Se on erinomainen vastaus sanoman väärennökseen.
Hän sanoo: "Toinen tulemus ei voi tapahtua välittömästi."
"Ainakin yhden asian täytyy tapahtua," -
"ennen kuin Jeesus voi palata takaisin."
Vaikka hän ei käytä sanaa "antikristus", siitä hän puhuu.
Hän sanoo: "Ensin tulee mies, joka ei kunnioita lakia lainkaan."
"Hän korottaa itsensä jumalan asemaan."
Hän kutsuu sitä "laittomuuden ihmiseksi."
Muualla Raamatussa häntä sanotaan "pedoksi" tai "antikristukseksi."
Paavalin mukaan antikristus tulee ennen Kristusta.
Antikristus ei ole vielä tullut.
Niinpä toinen tulemuskaan ei ole vielä ajankohtainen.
Tärkeä periaate käy ilmi jo ensimmäisestä kirjeestä.
Jeesus ei voi tulla takaisin, ennen kuin tietyt asiat ovat tapahtuneet.
Ne, jotka valvovat, näkevät nuo merkit ensin.
Jeesus antoi Matt. 24:ssä neljä tärkeää merkkiä paluustaan.
Lopuksi Hän sanoi:
"Kun näette kaikki nämä asiat, tiedätte, että olen ovella."
Neljästä merkistä näen selvästi puolitoista, -
mutta kahta ja puolta en vielä näe.
Nykymaailmassa ne voivat toteutua hyvinkin pian.
Ennen kuin Jeesuksen antamat merkit toteutuvat, -
emme voi sanoa, että Hänen toinen tulemuksensa on käsillä.
Voimme toivoa sen tapahtuvan pian, mutta emme voi luvata sitä.
Joku oli tekaissut tessalonikalaisille kirjeen, -
jossa oli väärennetty allekirjoitus.
Siinä toisen tulemuksen sanottiin olevan ovella.
Paavali sanoo: "Ei. Laittomuuden ihminen ei ole vielä ilmestynyt."
Paavali sanoo selvästi, että ihmiset näkevät hänen tekonsa.
Se ei ole Saddam Hussein, Gaddafi, Gorbatšov -
eikä kukaan muukaan, joita on ehdotettu.
Tiedämme kyllä aikanaan, koska pahin tapahtuu.
Uuden testamentin takana on historiallinen näkemys.
Tarkastellaan hieman historianfilosofiaa.
Maailmassa on lukuisia historianfilosofioita.
Ihminen voi tietämättään omaksua ne lehdistä ja televisiosta.
Tarkastellaan ensiksi tätä. Se on hyvin yleinen.
"Historia toistaa itseään."
Kreikkalaisen käsityksen mukaan historia kulkee kehää -
ja toistaa itseään.
Valtakuntia nousee ja kaatuu. Historia kiertää kehää.
Sellainen käsitys kreikkalaisilla oli historiasta.
Sen eräs muunnos on yleinen nykyään.
Sen mukaan historia jatkaa kulkuaan, mutta ei palaa entiseen.
Se vain kulkee ylös ja alas: hyviä ja huonoja aikoja, -
sotaa ja rauhaa, inflaatiota ja devalvaatiota.
On hyviä ja huonoja aikoja, mutta mihinkään ei päästä.
Progressiivinen historiakäsitys oli yleinen 1900-luvun alussa.
Historian kulku johti ylöspäin, vaikka se olikin aaltoilevaa.
Englannin pääministeri sanoi vuonna 1900:
"Ylös, ylös ja ylös ja eteenpäin, eteenpäin ja eteenpäin."
Vähän erilaista kuin: "paluu perusasioihin".
Se on progressiivinen käsitys.
"Kehitys" oli avainsana 1900-luvun alussa.
2000-luvulla käsitys on aivan päinvastainen.
Asiat vain pahenevat.
Avainsana tuntuisi olevan "selviytyminen", ei "kehitys".
On vielä yksi alun perin juutalainen historiakäsitys, -
joka on yhteinen juutalaisille, kristityille ja kommunisteille.
Se on apokalyptinen historiakäsitys.
Sen mukaan asiat pahenevat aina pohjakosketukseen saakka.
Sitten asiat yhtäkkiä paranevat ja pysyvät parempina.
Tätä kutsutaan apokalyptiseksi historiakäsitykseksi.
Se on Raamatun, juutalaisten profeettojen ja Danielin näkemys.
Asiat pahenevat ja yhtäkkiä ne paranevat.
Se on myös kommunistien näkemys.
Ero on siinä, kuka saa aikaan tämän.
Kommunistit uskovat, että ihminen saa aikaan sen.
Kommunistien unelmat rapistuvat kovaa vauhtia.
He uskovat, että asiat pahenevat luokkataistelussa.
Sitten tulee vallankumous, joka poistaa yhteiskuntaluokat.
Malli on peräisin juutalaiselta Karl Marxilta.
Myös juutalaisilla ja kristityillä on erilainen näkemys tästä.
Juutalaisten mukaan se on Jumala, kristittyjen mukaan se on Jeesus.
Se toteutuu toisen tulemuksen yhteydessä.
Uuden testamentin historiakäsitys näkyy Tessalonikalaiskirjeessäkin.
Sen mukaan asiat pahenevat, -
ja lopuksi maailmaa hallitsee diktaattori nimeltään antikristus.
Hän asettaa itsensä jumalaksi.
Paholainen kerran tarjosi turhaan Jeesukselle antikristuksen paikkaa:
"Saat kaikki valtakunnat, jos annat minun olla pomosi."
Jeesus oli tullut Kristukseksi, ei antikristukseksi.
Tämä on historiakäsitys.
Pohjakosketus on antikristuksen, laittomuuden ihmisen ilmestyminen.
Se korottaa itsensä jumalaksi.
Maailma joutuu vielä epäpyhän kolminaisuuden valtaan.
Siihen kuuluvat paholainen, antikristus ja väärä profeetta.
Se on saatanallinen korvike Isälle, Pojalle ja Pyhälle Hengelle.
Kun tuo irvikuva hallitsee maailmaa, olemme pohjalla.
Silloin voi katsoa ylöspäin, koska Jeesus on tulossa.
Tästä Paavali puhuu sanoessaan:
"Älkää menkö asioiden edelle."
"Asiat pahenevat, ennen kuin toinen tulemus toteutuu."
Hän rauhoittelee tilannetta.
Hän sanoo myös jotakin muuta:
"Laittomuuden ihmisen vaikutus on jo maailmassa."
Laittomuus vallitsee, mutta se on vielä jotenkin kurissa.
Sitä ei ole päästetty irti.
Eräänä päivänä Jumala poistaa kaikki rajoitukset.
Silloin näemme todella hirvittävän maailman.
Jeesus itse sanoi, että se kestää vain hyvin lyhyen ajan.
Ilmestyskirjan perusteella voimme arvioida, -
että se on 3,5 vuotta tai 42 kuukautta tai 1260 päivää.
Sitten Jeesus palaa.
On virhe kuvitella, että Hän palaisi ennen näitä tapahtumia.
Virhepäätelmä horjutti tessalonikalaiset epätasapainoon.
Paavali siirtyy työn näkökulmaan. Hän lausui varsin kovat sanat:
"Jos joku ei halua työtä tehdä, ei hänen syömänkään pidä."
Työtä hyljeksivää uskovaa ei pidä ruokkia.
Se merkitsee kahta asiaa.
Ensinnäkin laiskuus on synti.
Se selviää Sananlaskuista.
Milloin siitä saarnattiin viimeksi seurakunnassanne?
Se tarkoittaa myös, että työttömyys on paha asia.
Puhumme nyt ihmisistä, jotka eivät halua tehdä työtä, -
emme niistä, jotka eivät kykene tekemään työtä.
Meidän siis pitää auttaa jokaista kristittyä löytämään töitä, -
mutta ei pidä auttaa kristittyjä, jotka eivät halua tehdä työtä.
Eräs nuorimies tuli käymään luonani puolenpäivän aikaan.
Ruokasalin pöytä oli katettu. Hän vilkuili sitä nälkäisenä.
Hän kysyi, milloin syömme. Vastasin: "Heti, kun olet lähtenyt."
Hän oli toivonut, että kutsun hänet syömään.
Sanoin, että se kielletään Raamatussa.
Näytin 2. Tessalonikalaiskirjeen ja sanoin:
"Olet ikuinen opiskelija. Suoritat kurssin toisensa perään."
"Elät veronmaksajien rahoilla," -
"eikä sinulla ole aikomustakaan hankkia työpaikkaa."
"Jos joku ei halua työtä tehdä, ei hänen syömänkään pidä."
Hän lähti tuohtuneena. Vuoden kuluttua hän ilmestyi ovelleni.
Hän sanoi "Tänään voit tarjota minulle lounaan."
Sanoin: "Jääkaapille vain."
Seurakunnan ei pidä olla liian helläkätinen.
On tärkeää, että arvioimme tilannetta rehellisesti.
Paavali käski pysäyttämään työstä luopuneet kristityt.
Se ei ole pyhyyttä. Herra haluaa, -
että teemme uskollisesti työtämme Hänelle, kun Hän palaa.
Lukekaa toiseen tulemukseen liittyvät vertaukset.
Et ole valmis Jeesuksen paluuseen, jos kuvittelet sen olevan ovella.
Silloin paniikki on motiivisi.
Olet valmiimpi, jos et kuvittele, että Hän tulee huomenna, -
ja olet kaikesta huolimatta uskollinen.
Jeesuksen vertaukset palvelijoille uskotuista rahoista tai Yljästä -
sisältävät sanat "Hän viipyi poissa kauan."
Viivytys koettelee, oletko valmis, -
ei se, mitä teet, jos uskot Hänen palaavan ensi tiistaina.
Oletko uskollinen?
Löytääkö Hän sinut toimittamasta antamaansa tehtävää?
Jumala ei ole niinkään kiinnostunut siitä, mitä teet työksesi, -
kuin siitä, miten teet työsi.
Hänestä tunnollinen taksikuski on parempi kuin leväperäinen lähetti.
Meidän täytyy rohkaista ihmisiä työntekoon.
Billy Grahamin vaimon tiskipöydän yläpuolella on sanat:
"Jumalanpalvelus toimitetaan täällä kolmesti päivässä."
Leedsissä eräs kadunlakaisija käy joka aamu kirkossa rukoilemassa.
Hänen katunsa ovat Leedsin puhtaimmat.
Tätä on kokopäiväinen kristillinen palvelutyö!
Jumalaa ei niinkään kiinnosta, mitä työtä teet.
Häntä kiinnostaa, miten teet sen työn, joka sinulla on.
Seurakunnan arvoasteikossa ylimpänä ovat lähetystyöntekijät.
Heidän kuvansa ripustetaan seinälle.
Seuraavana tulevat evankelista ja pastori.
Sitten tulevat lääkärit, sairaanhoitajat ja opettajat.
Taksikuski on ihan alhaalla.
Ei se niin mene.
Käsin tehty työ on Raamatussa kärjessä.
"Herra, siunaa kätteni työ!"
Jeesus oli puuseppä ja Paavali oli teltantekijä.
Pietari ja Johannes olivat kalastajia.
Näin he tekivät työnsä Jumalalle.
Tämä on tärkeä asia, joka on täysin ylenkatsottu.
Pitkän työuran tehneet haikailevat kristillisen työn perään:
"Kunpa Herra olisi aikoinaan kutsunut minut työhön."
Kun Jeesus palaa, Hän tarvitsee ihmisiä johtamaan maailmaa kanssaan.
Hän etsii luotettavia ammatti-ihmisiä.
Paavali sanoo Korinttolaiskirjeessä:
"Kuinka rohkenette käydä oikeutta veljien kanssa," -
"vaikka tulette kerran tuomitsemaan kansoja."
Valmistaudumme täällä tehtävään, joka meillä silloin on.
Eräässä negrospirituaalissa lauletaan:
"Saapuessaan Hän löytää minut kuokkimasta puuvillapeltoa."
Taivaat avautuvat, Kuningas ilmestyy -
ja Hän tapaa minut kuokkimasta peltoa.
"Polvistun puuvillapeltoon, kun Hän saapuu."
Laulun tekijä ymmärsi.
Jumalalle tehty työ on pyhää, kokoaikaista kristillistä palvelua.
Turha enää kysyä, moniko on koko- aikaisessa kristillisessä työssä.
Huomaatteko, että olen jättänyt yhden asian väliin?
"Rukoilemme puolestanne."
Se toistuu täällä.
"Rukoilkaa te meidän puolestamme."
Sekin toistuu. "Rukoilkaa puolestamme."
"En ole unohtanut teitä. Oletteko te unohtaneet minut?"
"Minä rukoilen teidän puolestanne. Rukoilkaa te minun puolestani."
Suuri lähetystyöntekijä Paavali sanoo tarvitsevansa esirukouksia.
Se löytyy monista hänen kirjeistään.
Järjestys on toinen, koska nyt hänen rukouksensa keskittyy tähän.
"Olemme erossa, mutta voimme silti auttaa toisiamme."
Tämä oli pelkkä johdanto Paavalin kahteen Tessalonikalaiskirjeeseen.
Minulla on teille yllätys.
Pari viikkoa sitten sain kirjeen. Siinä oli osoitteeni.
Kuoressa oli kreikkalainen postimerkki.
Se oli kristityiltä Tessalonikasta. Tässä se on.
Tässä huoneessa kuvatut videot ovat kulkeutuneet Tessalonikaan.
Niitä on näytetty Tessalonikassa.
Lähetimme heille erehdyksessä saman sarjan kahdesti.
He sanovat lähettäneensä toisen Kavalaan, -
joka on Ap. t. 16:11:ssä mainittu Neapolis.
Täällä kuvattuja videoita katsotaan siis Neapolisissa.
He kertovat lähettäneensä muita videoita Albaniaan, -
joka on Room. 15:19:ssa mainittu Illyria.
Ne ovat kulkeutuneet Albaniaan.
Tessalonikaan lähettämiämme videoita -
katsotaan Neapoliissa ja Illyriassa.
He ovat niitä, jotka nauravat kreikan ääntämykselleni.
Nykykreikka on niin erilaista.
He kiusoittelevat minua toden teolla.
Se, mitä teemme täällä, on kulkeutunut takaisin juurille.
Tessalonikalaiset kiittävät meitä videoista.
He levittävät sanaa juuri sinne, mihin Paavali vei evankeliumin
The Second Coming -kirja syventää opetusta.
Pawsonin opetussarjoja voi tilata TV7:n verkkokaupasta:
www.tv7.fi/kauppa tai kauppa@tv7.fi tai puhelimitse 0400 721 599
Suomennos: TV7