o
UUSI TESTAMENTTI AVAUTUU
MARKUKSEN EVANKELIUMI
Palautetaan ensin mieliin asioita, -
joista puhuimme, kun tarkastelimme Matteuksen evankeliumia.
Evankeliumi poikkeaa muunlaisesta kirjallisuudesta.
Se ei ole elämäkerta eikä historiankirja.
Se on uutiskirje.
Joku muutti koko Raamatun sanomalehden muotoon.
Sitä se onkin. Raamattu on kuin suuri sanomalehti.
Kyse on koko maailman mullistaneista uutisista.
Evankeliumi on uutiskirje. Siksi sitä pitäisi lukea ääneen, -
kuten uutiskirjeitä yleensäkin.
On olemassa neljä evankeliumia.
Kun kuuluisa ihminen kuolee, -
kiinnostus häntä kohtaan kehittyy kolmessa vaiheessa.
Ensiksi joku kirjoittaa tuoreeltaan, mitä henkilö teki.
Lehtien muistokirjoituksissa kerrotaan, mitä ihminen on tehnyt.
Pian mielenkiinto siirtyy siihen, mitä hän sanoi.
Henkilön kirjeitä ja puheita kootaan yhteen.
Myöhemmin hänestä kirjoitetaan elämäkertoja.
Yritetään selvittää, millainen hän oli ihmisenä.
Pohditaan, millainen hän oli.
Neljä evankeliumia sopivat tähän malliin.
Evankeliumeista ensimmäisenä kirjoitettiin Markus.
Markus kertoo, mitä Jeesus teki. Jeesus esitetään toiminnan miehenä.
Luukas ja Matteus kirjoittivat enemmän Jeesuksen puheista.
Matteus kirjoitti Jeesuksen saarnoista, Luukas vertauksista.
Molemmat kirjoittivat siitä, mitä Jeesus sanoi.
Johannesta kiinnosti eniten, millainen Jeesus oli.
Hän tutki Jeesuksen sisintä, -
kun taas muut tutkivat sitä, minkä voi nähdä ja kuulla.
Johanneksen evankeliumin kautta -
voi ymmärtää paremmin, kuka Jeesus oli.
Näin kiinnostus kehittyy, kun joku julkisuuden henkilö kuolee.
Meille tarjotaan Jeesuksesta neljä ulottuvuutta.
Meillä on Jeesuksesta neljä eri näkökulmaa ja näkemystä.
Yhdessä niistä muodostuu kokonainen muotokuva.
Matteus näki Jeesuksen juutalaisten Kuninkaana.
Markus näki Hänet Ihmisen Poikana, Luukas maailman Vapahtajana -
ja Johannes Jumalan Poikana.
Näin Jeesuksesta muodostuu neliulotteinen ehyt muotokuva, -
jonka avulla voimme ymmärtää Häntä. Hänellä on 250 nimeä ja arvonimeä.
Olisi hyvä hartausharjoitus kirjoittaa ne kaikki ylös.
Monet muistaisivat 30 - 40, mutta niitä on 250.
Kenelläkään historian henkilöllä ei ole ollut yhtä monta arvonimeä.
Voimme katsoa evankeliumeita vielä toisestakin näkökulmasta.
Tarkastellaan niitä lukijan näkökulmasta.
Kenelle ne oli suunnattu?
Ei mietitä ainoastaan, kuka ne kirjoitti ja mistä näkökulmasta.
Pohditaan, kenelle ne kirjoitettiin.
Tämä kysymys jakaa ne kahtia. Kaksi kirjoitettiin kristityille.
Niiden tarkoitus oli rakentaa uskoa ja antaa luja uskonperustus.
Kaksi kirjoitettiin uskosta osattomille.
Tämä vaikuttaa sisältöön.
Lauseen asiayhteyden muodostaa kirja, jossa lause esiintyy.
Jokaista lausetta ja jaetta on peilattava asiayhteyteen.
Matteus ja Johannes kirjoittivat uskoville.
Niissäkin on eroja. Matteus kirjoitti vasta uskoontulleille.
Se on ihanteellinen evankeliumi vasta uskoontulleelle.
Siitä selviää, mikä on valtakunta, johon he ovat astuneet.
Matteus opettaa valtakunnan elämäntyylistä, tehtävästä, -
kasvusta, yhteydestä ja tulevaisuudesta.
Ne ovat viisi mahtavaa aihetta uuden uskovan tutkittavaksi.
Johannes kirjoitti vanhemmille kristityille. Hän sanookin: -
"Nämä on kirjoitettu, jotta uskoisitte jatkossakin," -
"että Jeesus on Jumalan Poika."
Kirjan tarkoitus oli rohkaista ja vahvistaa vanhoja uskovia.
Markus ja Luukas kirjoittivat uskosta osattomille.
Evankeliumi kannattaa valita sen mukaan, onko ihminen uskossa vai ei
Johannes on varmaan huonoin annettavaksi uskosta osattomalle.
Silti sitä käytetään eniten evankelioinnissa.
Varmaan toivotaan, että ihminen jaksaisi lukea Joh. 3:16:een asti.
Tutkimme kahta uskosta osattomille kirjoitettua evankeliumia.
Niitä voi ajatella annettavaksi sellaiselle, -
joka haluaa tietää, kuka Jeesus oli ja mitä Hän sanoi ja teki.
Aloitamme Markuksen evankeliumilla.
Taaskaan kirjoittaja ei mainitse nimeään.
Evankeliumin kirjoittajat antavat vihjeen siitä, kuka kirjoittaja on.
He eivät nimeä itseään evankeliuminsa kirjoittajaksi.
Aivan kuin he haluaisivat, että huomio on kokonaan Jeesuksessa.
Markus ei siis kerro, että kirjoittaja on hän.
Mitä tiedämme hänestä?
Ensimmäinen yllätys on, että hänellä oli kolme nimeä.
Olette kuulleet Markuksen. Se on latinankielinen nimi.
Vaikka hän oli juutalainen, hänellä oli yhteyksiä Roomaan.
Hänen perheellään oli suuri talo Jerusalemissa.
Perhe oli vaikutusvaltainen. Heillä oli ainakin yksi palvelijatar.
Rooman-yhteyksien takia perhe antoi hänelle latinankielisen nimen.
Markuksen heprealainen nimi oli Johannan, Johannes.
Johannan merkitsee: "Jahve on osoittanut armoa".
Jumala on osoittanut armoa.
Tiistai on kuulemma armon päivä. Hän varmaan syntyi tiistaina.
Ette varmasti arvaa, mikä oli hänen kolmas nimensä.
Se on Kolobodaktylos, Johannes Markus Kolobodaktylos.
Joku voi arvatakin. Daktulos, "sormi"
Se merkitsee "lyhytsormista". Vauva-parka oli lyhytsorminen.
Ensimmäinen evankeliumi kirjoitettiin pätkäsormilla.
Jumala voi käyttää pätkäsormiakin.
Tiedämme Markuksen kreikankielisen lempinimen, latinankielisen nimen -
ja hepreankielisen nimen.
Jeesuksen ristillä oli kirjoitus kreikaksi, latinaksi ja hepreaksi.
Markus merkitsi muistiin kirjoituksen ristillä.
Hänen äitinsä oli Maria, hepreaksi Miriam.
Hänen isänsä saattoi olla ruukkua kantanut mies, -
josta Jeesus puhui valmistellessaan viimeistä ehtoollista.
Hän sanoi: "Kun näette ruukkua kantavan miehen, seuratkaa häntä."
Yläsali, jossa viimeinen ateria nautittiin, -
sijaitsi luultavasti Markuksen kodissa.
Tästä saamme vihjeen siitä, kuka evankeliumin kirjoitti.
Siirretäänpä huomio Getsemanen puutarhaan, -
jossa Jeesus rukoili tuskissaan kuolemaansa edeltäneenä iltana.
Vain Markuksen evankeliumissa kerrotaan erästä tapahtumasta.
Opetuslapset nukkuivat ja Jeesus rukoili.
Temppelivartijat tulivat pidättämään Jeesuksen.
Heidän kerrotaan ottaneen kiinni pojan, jolla oli yllään vain lakana
Hän pakeni alastomana yöhön niin, että vain lakana jäi sotilaille.
Pojan täytyi olla Johannes Markus Pätkäsormi.
Hänen on täytynyt seurata heitä ja piileskellä oliivipuun takana.
Hän näki koko tapauksen. Siitä tiedämme, mitä Jeesus rukoili.
Jeesus tuskin kertoi rukouksesta kenellekään.
Markus kuuli Hänen rukoilevan: "Abba, ota pois tämä malja."
Markus kertoo tämän ja paljastaa siten olleensa paikalla.
"Olin paikalla ja juoksin nakuna kotiin."
Tästä nuoresta miehestä siis puhumme.
Hän siis mitä ilmeisimmin oli nuorukaisena nähnyt Jeesuksen.
Hän ei silti ollut johtohahmo Uudessa testamentissa.
Hänet mainitaan monta kertaa mutta aina kakkosmiehenä.
Hänet mainittiin aina jonkun henkilökohtaisena avustajana.
Jumalan valtakunnassa tarvitaan kakkosmiehiä. Ykkösiä kyllä on, -
mutta tarvitaan uskollisia laukunkantajia.
Johannes Markus avusti neljää alku- seurakunnan merkittävää johtajaa.
Heistä ensimmäinen oli hänen vanhempi serkkunsa, Barnabas.
Barnabas koulutti Markusta ja antoi hänelle tehtäviä.
Sitten Markus siirtyi Paavalin avustajaksi.
Vuosia myöhemmin Roomassa Markus tapasi Luukkaan.
Markuksen ja Luukkaan evankeliumien välillä onkin suora yhteys.
Markuksesta tuli lopuksi Pietarin henkilökohtainen avustaja.
Pietari saapui Roomaan Paavalin jälkeen. Markus oli hänen tulkkinsa
Markus osasi latinaa, Pietari ei.
Galilean kalastajat olivat oppimattomia miehiä.
Roomassa Pietari puhui tulkin välityksellä.
Kutsumme tulkkeja tuhlareiksi. He vievät puolet puhujan ajasta.
Silti ilman heitä emme selviäisi.
Markus tulkkasi Pietarin puheet latinaksi Roomassa.
Näin kirjoitettiin ensimmäinen evankeliumi.
Kerran eräät seurakuntalaiset Roomassa -
tulivat Markuksen luokse ja pyysivät häneltä palvelusta.
He sanoivat: "Tunnet Pietarin saarnan."
"Tahtoisimme saattaa sen pysyvään muotoon."
"Kirjoita ylös Pietarin sanat Jeesuksesta."
"Viranomaiset ovat hänen kimpussaan."
Tämähän tapahtui Neron aikana.
He pyysivät kirjoittamaan Pietarin saarnat muistiin.
Pietarihan oli yksi Jeesuksen lähimmistä miehistä.
Pietari ei ollut erityisen innostunut asiasta.
Erään dokumentin mukaan Pietari ei estänyt Markusta -
mutta ei myöskään rohkaissut häntä tarttumaan toimeen.
Tavallaan ymmärrän sen. Vuosia sitten eräs mies kysyi minulta, -
saako hän nauhoittaa saarnani. Vastasin: "Jos mielesi tekee."
Emme tienneet, mihin se johtaisi.
Samoin Markus ja Pietari eivät myöskään tienneet, -
että heidän kirjaansa tutkitaan 2000 vuotta myöhemmin.
Valtakunnassa tapahtuu asioita, joita ei tajua tapahtumahetkellä.
Jumala on suunnitellut ne. Niiden vaikutus on kauaskantoinen.
Seurakunta halusi Markuksen kirjoittavan ylös Pietarin sanat.
Pietari ei vastustellut. Lyhyt- sorminen Markus alkoi kirjoittaa.
Tulokset ovat käsissämme.
Sitä on kutsuttu Pietarin evankeliumiksi.
Siitä kuulee Pietarin äänen.
Lähes koko Uusi testamentti puhut- tiin ennen kuin se kirjoitettiin.
Siksi se on niin elävä ja kielioppi ei aina ole täydellistä.
Se on puhetta kirjoitettuna. Siksi sitä pitäisi lukea ääneen.
Hyvä uutinen pitää kuuluttaa julki.
Evankeliumien ääneen lukeminen on innoittavaa.
Vuosia sitten kävin vaimoni kanssa teatterissa Lontoossa.
Menimme kuulemaan Alec MacCown yhden miehen esityksen.
Hän on varmasti tuttu teistä joillekin.
Hän oli yksin näyttämöllä pöydän ja tuolin kanssa kaksi ja puoli tuntia
Hän piti katsojat haltioissaan vain lausumalla Markuksen evankeliumia.
Canterburyn arkkipiispa istui kuin naulittuna edessämme.
Sali oli tupaten täynnä kuukausien ajan.
Esitys jouduttiin siirtämään isompaan teatteriin.
Tuhannet maksoivat, jotta he pääsisivät kuulemaan sen.
Alec MacCown kertoi isoisästään, joka oli hurskas mies.
Isoisä oli rukoillut Alecin puolesta ja sanonut: -
"Eräänä päivänä sinä luet evankeliumia tuhansille."
Se toteutui vuosia myöhemmin. En tiedä, onko hän kristitty.
Hän vangitsi kuulijoiden huomion Markuksen evankeliumilla.
Myös Pietari vangitsi kaikkien huomion, kun hän kertoi Jeesuksesta
Kutsun Pietaria toiminnan mieheksi. Hän oli kiivas. Samastun häneen.
Hänelläkin taisi kasvaa suussa sammakko.
Hän oli niin malttamaton. Hän halusi kävellä vetten päällä.
Hän hyppäsi veteen, kun Johannes sanoi, -
että Jeesus on rannalla.
Hän kyllästyi odottamaan Jeesusta ja lähti kalaan.
Markuksen evankeliumissa on juuri tämä hengästynyt innostus.
Eräs sana esiintyy 41 kertaa: "heti".
"Heti" tai "kohta pian".
Heti hän astui veneeseen ja heti se oli toisella rannalla.
Ilmeisesti vene ylitti Genesaretin- järven kahdessa sekunnissa.
Kirjaa leimaa hengästynyt innostus. Näin Pietari myös saarnasi.
Markus on kirjoittanut kaiken uskollisesti ylös.
Se tekee Markuksen evankeliumista kaikkein elävimmän.
Pietari ei ollut pitkien saarnojen mies. Niitä ei ole kirjattu ylös.
Markuksessa on vain yksi saarna. Se teki Pietariin vaikutuksen.
Markus ei keskity Jeesuksen opetuksiin.
Evankeliumissa ei ole vuorisaarnaa. Siinä on pelkkää toimintaa.
Se on innostusta. Tämä on Pietari.
Alkuseurakunnan uskovien luonteet käyvät ilmi Uudesta testamentista.
Tämä kirja keskittyy Pietarin heikkouksiin, ei vahvuuksiin.
Tässä kirjassa sanotaan: "Väisty, saatana."
Tässä ei sanota: "Pietari, tälle kalliolle rakennan seurakuntani."
Pietari kertoi jatkuvasti heikkouksistaan ja petturuuksistaan
Hän ei koskaan kerskunut.
Muista evankeliumeista löytyvät Pietarin hyvät puolet.
Markus kuvailee, miten Pietari kieltää Herran, -
mutta ei sitä, miten suhde vahvistui.
Vasta Johannes kertoo, miten Jeesus kysyi kolme kertaa: -
"Rakastatko sinä minua?"
Sekin todistaa, että Markus kirjasi ylös Pietarin puheet.
Markus kertoo ihmeistä enemmän kuin toiset.
Markuksessa on 18 ihmettä -
mutta vertauksia vain 4.
Matteuksessa vertauksia taas on 18, Luukkaassa 19 vertausta.
Pietarin mielenkiinto suuntautui ihmeisiin, ei vertauksiin.
Hän oli kiinnostunut Jeesuksen teoista, ei niinkään sanoista.
Lisäksi käy ilmi se, mitä Pietari tiesi ja mitä ei.
Pietari ei tiennyt, missä tai miten Jeesus oli syntynyt.
Hän ei kerro Jeesuksen syntymästä puheissaan eikä kirjeissään.
Pietarin tieto alkaa Jordanilta, jossa hänet ja Andreas kastettiin -
ja Jeesus kastettiin ja Johannes esitteli heidät Jeesukselle.
Hänen tietonsa alkoi tästä ja päättyi ylösnousemukseen.
Siksi Markuksessa ei ole kertomusta joulusta eikä lapsuudesta.
Pietari ei voinut kertoa joulusta, sillä hän ei tiennyt siitä.
Hän ei maininnut sitä kertaakaan.
Nämä seikat todistavat, että evankeliumi tulee Pietarilta.
Markus on rakentanut evankeliumin taitavasti.
Hän on antanut evankeliumille kehyksen, -
jota Matteus ja Luukas käyttivät.
Tässä on kaavio, joka näyttää aluksi monimutkaiselta, -
mutta kaikki selviää kyllä.
Miksi näistä pitää tehdä näin isoja...
Kaavio esittelee Matteuksen, Markuksen ja Luukkaan evankeliumeja
Markuksen teksti on merkitty vaaleanpunaisella.
Joukossa on pieniä vihreitä merkintöjä.
Pinkki on yhteistä kaikille kolmelle evankeliumille.
Vihreä on vain Markuksessa.
Matteus ja Luukas ovat käyttäneet Markuksen materiaalia.
He ovat käyttäneet sitä eri tavoin.
Matteus on sujuttanut oman materiaalinsa Markuksen tekstiin.
Luukas taas on ottanut Markukselta kokonaisuuksia.
On väitelty siitä, -
käyttivätkö Matteus ja Luukas Markuksen tekstiä -
vai lyhensikö Markus Matteuksen ja Luukkaan tekstin.
Todennäköistä on, että Markus ja Luukas käyttivät Markuksen tekstiä.
Sininen on vain Matteuksen evankeliumissa.
Keltainen taas on Luukkaan omaa. Tässä on jouluevankeliumi.
Anteeksi, valkoinen on Matteuksen omaa tekstiä -
ja sininen yhteistä Luukkaalle ja Matteukselle.
Matteus ja Luukas käyttivät Markuksen tekstiä.
Markus käytti samaa runkoa kuin Matteus ja Luukas.
Tämä on oleellinen näkymä, mutta palataan siihen.
Tutkitaan ensin Markuksen evankeliumin rakennetta.
Havainnollistan sitä kuvalla.
Markuksen evankeliumi kattaa kolme Jeesuksen palvelutyön vuotta.
Evankeliumissa on selkeä muoto.
Kerronta rakentuu ensimmäisten kahden ja puolen vuoden ajan.
Sen jälkeen asiat virtaavat alaspäin tuosta vedenjakajasta.
Kertomus alkaa Jordanjoelta, joka on maapallon matalin kohta.
Tässä ovat Jordanjoki ja Genesaretinjärvi.
Kerronta siirtyy Jordanilta Galileaan.
He kapuavat vuorelle, Luvatun maan korkeimpaan kohtaan, -
Hermonvuorelle, jonka juurella on Filippuksen Kesarea.
Kertomus rakentuu kohti huippukohtaa.
Huipun saavuttaminen vei kaksi ja puoli vuotta.
Heti kun se tavoitettiin, Jeesus käänsi katseensa kohti Jerusalemia.
Siitä seurasi kirjaimellisesti alamäki vuorelta Juudeaan -
Perean kautta, joka on pieni alue Jordanin itäpuolella.
He kulkivat Jordanin itäpuolta Juudeaan, jossa Jeesus kuoli -
ja kolme päivää myöhemmin nousi kuolleista.
Mikä tässä on niin tärkeää? Mitä Jeesus odotti?
Kaikki näytti tähtäävän huippu- kohtaan. Sitten suunta muuttui.
Viimeiset kuusi kuukautta ovat erilaiset kuin aiempi ajanjakso.
Viimeinen viikko oli tärkein.
Markuksen evankeliumin Galilean jaksossa, -
joka kattaa 2,5 vuotta ja matkan Jordanilta Hermonille, -
on kolme palvelutyön vaihetta. Ne ovat Markuksen evankeliumin teemat.
Ensimmäinen on se, jolloin Jeesus oli hyvin suosittu.
Tuhannet tulivat parannettaviksi. Hän oli puheenaihe koko maassa.
Jeesuksen suosion ajasta on kerrottu luvuissa 1 - 3.
Jeesus ratsastaa aallonharjalla. Hänen suosionsa on suuri.
Sitten seuraa vaihe, jolloin vastustus alkaa.
Se alkoi sapattia koskevasta riidasta ja laajeni muille alueille
Pian Jeesuksella oli enemmän vihollisia kuin ystäviä.
Kolmannessa vaiheessa, luvuissa 7 - 9 -
Jeesus keskittyi 12 mieheen.
Hän siirtyi väkijoukoista kahdentoista pariin.
Kaksi ja puoli vuotta siis kuvataan luvuissa 1 - 9.
Luku 10 keskittyy puoleen vuoteen, luvut 11 - 16 viimeiseen viikkoon.
Mikä täällä sai Jeesuksen palvelutyön suunnan muuttumaan?
Katsotaan tätä kuvaa uudestaan.
Vasemmanpuoleinen kuva on otettu Hermonvuoren juurelta -
Filippuksen Kesareasta.
Se on ihmeellinen paikka. Tässä on Jordanjoen alku.
Joen leveys on 10 - 13 metriä. Joki tulee suoraan kalliosta -
Hermonvuoren juurella. Vesi näyttää tulevan kalliosta.
Jordan ei ala mistään eikä lopu mihinkään.
Hermonvuoren huipun lumi sulaa -
ja valuu alas vuoren sisällä olevaa halkeamaa pitkin.
Vesi tulee ulos aukosta, joka on joen pohjassa.
Tällaisen ilmiön voisi hyvin uskoa keräävän ympärilleen taikauskoa -
ja uskonnollisia kultteja.
Se on ollutkin pakanauskontojen palvontapaikka vuosisatojen ajan.
Kalliosta tulevan veden yläpuolella on luola.
Kallioseinässä on kaiverrettuja syvennyksiä.
Syvennyksiin oli tapana laittaa epäjumalien patsaita.
Haluan kertoa kahdesta erityisestä patsaasta.
Toinen oli kreikkalaisen Pan-jumalan patsas.
Yhä tänäänkin tätä paikkaa kutsutaan Paneaaksi.
Toinen oli kuva keisarista.
Sen pystytti Filip, yksi Herodeksen neljästä pojasta.
Hän nimesi paikan itsensä ja Rooman keisarin mukaan -
Filippuksen Kesareaksi.
Täällä siis oli kreikkalaisen Pan-jumalan patsas.
Hän oli jumala, jonka oli määrä ilmestyä maan päälle ihmisenä.
Sitten on keisarin patsas. Keisari oli jumalaksi kutsuttu ihminen.
Jeesus vei 12 opetuslasta tähän samaan paikkaan -
ja kysyi, kenen ihmiset sanovat Hänen olevan.
Oli patsas jumalasta, jonka piti ilmestyä ihmisenä, ja ihmisestä, -
jota palvottiin jumalana. Jeesus kysyi: "Mihin minä sovin?"
He vastasivat, että monet pitävät Häntä jälleensyntyneenä.
"Olet nuori mutta niin viisas. Olet varmasti elänyt aiemmin."
"Sanotaan, että olit Jeremia tai Johannes Kastaja."
"Kenenkä te sanotte minun olevan?"
Hän oli odottanut 2,5 vuotta, jotta Hän voi esittää tuon kysymyksen.
Nimenomaan Pietari vastasi: "Olet Kristus, elävän Jumalan Poika."
Hän oli ensimmäinen mies, joka sanoi sen.
Ensimmäinen nainen, joka sen sanoi, oli Martta.
Pietari oli ensimmäinen mies. Jeesus sanoi hänelle kaksi asiaa, -
joista Hän ei ollut aiemmin puhunut.
Hän sanoi "Nyt voin rakentaa seurakuntani."
Hän ei ollut aiemmin maininnut seurakuntaa.
Hän julisti ja teki ihmeitä, mutta Hän ei maininnut seurakuntaa.
Jeesus ei voinut rakentaa seurakuntaa -
ennen kuin ihmiset tiesivät, kuka Hän on.
Seurakunta rakentuu ihmisistä, jotka tietävät, kuka Hän on.
Pietarin nimi tarkoittaa "kalliota".
Ensimmäinen nimi, Simon, tarkoittaa kaislaa, jota tuuli heiluttaa.
Jeesus sanoi: "Vaikka olet kaisla, teen sinusta kallion."
Pietari sanoi: "Tiedän, kuka Sinä olet!"
Jeesus sanoi: "Voin rakentaa seurakuntani ja kuolla ristillä."
Se oli myös ensimmäinen kerta, kun Hän mainitsi ristin.
Jeesus ei ollut 2,5 vuoteen edes vihjannut, että Hän kuolisi.
Silloin Pietari möläytti taas.
Hän sanoi, ettei hän antaisi Jeesuksen kuolla.
"Olet Kuningas, mutta minä en anna Sinun kuolla."
"Voit rakentaa seurakuntasi, mutta en päästä Sinua ristille."
Jeesuksen piti nuhdella häntä vakavasti.
Tämä oli vedenjakaja.
Jeesus vei Pietarin, Jaakobin ja Johanneksen vuoren huipulle.
Pietari sanoi Hänen vaatteensa muuttuneen kirkkaammiksi -
kuin mikään pesupulveri voisi ne valkaista.
Hän käytti sanaa "pesuaine" tai "vanuttaja".
Valo tuli sisältä kankaan läpi.
Siitä eteenpäin matka johti suoraan kohti ristiä ja kuolemaa.
Tämä on Markuksen evankeliumin muoto.
Sen poimivat myöhemmin sekä Matteus että Luukas.
Katsotaan Markuksen evankeliumia kokonaisuutena.
Mikä on sen arvo evankeliumina meille?
Ensinnäkin se antaa selkeän kuvan Kristuksesta persoonana.
Luen Markuksen evankeliumista jakeen tai kaksi.
En kerro tarkemmin, mistä ne ovat, mutta ne ovat luvuista 1 - 9.
"Hän ei sallinut riivaajien puhua, koska ne tunsivat Hänet."
"Jeesus käski ankarin sanoin: 'Vaikene!'"
Jeesus sanoi: "Katso, ettet puhu tästä kenellekään."
"Hän varoitti ankarasti heitä saattamasta häntä julki."
"Hän kielsi jyrkästi kertomasta kenellekään tästä."
"Hän ei tahtonut, että kukaan saisi sitä tietää."
"Jeesus lähetti hänet kotiin sanoen: 'Älä edes poikkea kylään'".
"Jeesus varoitti vakavasti heitä puhumasta kenellekään."
Matteus, Luukas tai Johannes eivät mainitse tällaisesta.
Ensimmäisten 2,5 vuoden aikana -
Jeesus kielsi ketään kertomasta, kuka Hän on.
Sitten Hän kysyi: "Mitä arvelette, kuka minä olen?"
Hän halusi, että he päättelevät itse.
Hän ei halunnut, että he saavat tiedon pahoilta hengiltä tai muilta
Hän halusi heidän saavan tuon tiedon Isältä.
Tämä messiaaninen salaisuus on Markuksen evankeliumin erikoisuus.
Markus kertoo, että Hän käski pitää sen salaisuutena.
Hän odotti, kunnes he olivat nähneet ja kuulleet riittämiin.
Tätä hetkeä kutsutaan "suuren tunnustuksen hetkeksi".
Markuksen evankeliumin toinen teema on Jeesuksen toiminta.
Hän painottaa Kristuksen kuolemaa.
Markuksen evankeliumia on sanottu pikajunaksi, joka hidastaa.
Hän laukkaa ensimmäisten 2,5 vuoden läpi. Sitten hän hidastaa.
Seuraavat sivut kattavat muutaman kuukauden.
Sitä seuraavat sivut kattavat viikon, sitten yhden päivän -
ja lopulta tunteja. Päätepysäkki on Golgata.
Hän juoksee vauhdilla läpi ja samalla hidastaa vauhtia.
Lopulta hän näyttää Jeesuksen ristillä.
Markus painottaa inhimillisiä ja jumalallisia näkökulmia -
Jeesuksen kuolemassa.
Jeesus joutui oikeuteen jumalanpilkasta.
Mooseksen laissa jumalanpilkka johtaa kuolemanrangaistukseen.
Jeesusta syytettiin jumalanpilkasta, -
koska Hän sanoi olevansa Jumala.
Juutalaisen lain mukaan siitä seuraa kuolemanrangaistus.
He yrittivät turhaan löytää pitävää todistusta Jeesusta vastaan.
Lopulta tuomari teki laittoman tempun ja sanoi Jeesukselle: -
"Käsken Sinua elävän Jumalan kautta sanomaan, kuka Sinä olet."
Jeesuksen täytyi toki vastata.
Hän kysyi: "Oletko Kristus, elävän Jumalan Poika?" Hän vastasi: "Olen"
Tuomari repäisi vaatteensa ja sanoi: "Siinäs kuulitte!"
70 ihmistä vaati kuolemaa.
Virallisesti he eivät voineet tappaa ketään.
Heidän piti saada Roomalta vahvistus kuolemantuomiolle.
Rooman lain mukaan jumalanpilkka ei ollut rikos.
Heidän piti muuttaa rikos. He syyttivät Jeesusta maanpetoksesta.
Markus tuo tämän esiin hyvin selvästi.
Maanpetos oli se, että Hän sanoi olevansa kuningas.
Tämä on Kristuksen kuoleman inhimillinen puoli.
Hän oli toki syytön jumalanpilkkaan ja maanpetokseen.
Markuksessa tulee esiin jumalallinen puoli.
Jeesus oli varma alusta asti, -
että Hän tuli antamaan henkensä lunnaiksi kaikkien edestä.
Kaiken piti tapahtua näin.
Pietarin ei sopinut saattaa Jeesusta kiusaukseen.
Tässä on hyvin elävä kuvaus Kristuksen persoonasta -
ja Jeesuksen ristintyöstä.
Siksi evankeliumi sopii hyvin annettavaksi uskosta osattomalle.
Markuksen läpi kulkee kaksi avainsanaa, pelko ja usko.
Näin jatkuu alusta loppuun asti.
Aivan kuin annettaisiin vaihtoehto, miten vastata kertomukseen, -
pelolla vai uskolla.
Jeesus tyynnytti myrskyn Markuksen evankeliumissa.
Opetuslapset sanoivat: "Etkö välitä siitä, että hukumme?"
Jeesus kysyi: "Miksi pelkäätte, te vähäuskoiset?"
Markus toistaa tätä teemaa: "Älkää pelätkö! Uskokaa!"
Vielä lopussakin Markus sanoo rehellisesti, -
etteivät opetuslapset uskoneet, kun he näkivät ylösnousseen Jeesuksen.
Hän joutui nuhtelemaan heitä epäuskosta.
Hän sanoi yhä uudelleen: "Miksi pelkäätte? Älkää pelätkö."
"Uskokaa vain."
Markus kuvaa Kristuksen persoonaa ja tekoja.
Hän kuvailee, miten yliluonnolliseen vastataan uskolla.
Siksi valitsen aina Markuksen evankeliumin -
annettavaksi uskosta osattomalle.
Markus antaa Jeesuksesta perustiedot: -
Kristuksen persoona, teot sekä ihmisten vastaus niihin.
Tahdon käsitellä asiaa, joka usein herättää kysymyksiä.
Markuksen evankeliumi päättyy erikoisella tavalla kesken lauseen.
Markuksen evankeliumin varhaisimmat käsikirjoitukset -
katkeavat Matt. 16:8:n puolivälissä.
Se päättyy outoon lauseeseen "sillä he pelkäsivät..."
Englanninkielisissä käännöksissä loppua on yleensä kaunisteltu.
Lause loppuu yhtäkkiä kesken tähän pelon ilmaisuun.
Markuksen teemahan oli siirtyä pelosta uskoon.
Mitä kertomuksen lopulle tapahtui? Miksei kirja lopu hiotummin?
Miksei kerrota, että Jeesus ilmestyi ylösnousemuksensa jälkeen?
On vain tyhjä hauta ja sen löytäminen.
Markus ei mainitse, että Jeesus olisi tavannut heitä.
Markus saattoi tarkoituksella lopettaa epäselvään lauseeseen -
ja jättää lopun avoimeksi. En pidä sitä todennäköisenä.
Loppu olisi outo: "Naiset eivät puhuneet, sillä he pelkäsivät"
Se oli merkillinen lopetus hyvälle uutiselle.
Markusta saatettiin estää kirjoittamasta loppuun saakka.
Ehkä hänet pidätettiin yhtäkkiä, ja käsikirjoitus jäi kesken.
Kertomuksen loppu on saattanut kadota tai tuhoutua.
Voi olla mahdollista, että Pietari repi lopun pois.
Onhan tämä Pietarin evankeliumi, hänen julistuksensa Jeesuksesta.
Jeesus ilmestyi Pietarille, ja se oli merkittävä tapaus.
Ensimmäinen mies, jonka Jeesus kohtasi, oli Pietari.
Sitä ei ole kirjattu ylös.
Kenties Pietari piti sitä niin henkilökohtaisena tapahtumana, -
ettei hän halunnut kertoa siitä.
Kun pääsemme taivaaseen, meidän pitää kysyä sitä.
Emme tiedä, mitä tapahtui.
Jälkikäteen on lisätty uusia loppuja.
Raamatunkäännöksissä on erilaisia loppuja.
Toiset ovat lyhyitä ja toiset pitkiä loppuja.
Joku muu on kirjoittanut Markuksen evankeliumin loppuun.
Pitkä loppu jakeesta 9 jakeeseen 20 -
tasapainottaa pelon ja uskon.
Se kertoo, että opetuslapset eivät uskoneet, vaikka näkivät.
Se sisältää Jeesuksen sanoja, joista kaikki eivät pidä.
Jeesus puhuu esimerkiksi uusista kielistä.
Hän ei puhu siitä muualla.
Hän sanoo, että he ajavat ulos riivaajia, parantavat sairaita -
ja nostavat käsin käärmeitä eivätkä vahingoitu.
Sanotaan myös, että Jeesus piti vesikastetta pelastumisen ehtona.
Ihmiset eivät pidä tästä.
On todennäköistä, että lopun kirjoitti joku alkuseurakuntalainen
Se kertoo sitä, mitä alkuseurakunta uskoi lopusta.
Se myös sisältää asioita muista evankeliumeista.
Siinä on osanen Emmauksen tiestä ja lähetyskäskystä.
Joku näyttäisi napanneen osasia muista evankeliumeista.
Kun pääsemme taivaaseen, saamme tietää vastauksen.
Uskon, että pitkä loppu on Jumalan sanaa -
ja heijastaa varhaista kristillistä ymmärrystä.
Tähän päätämme Markuksen evankeliumin tutkimisen.
Suomennos: TV7