NYA TESTAMENTET ÖPPNAS
MARKUS
Vi friskar upp vårt minne och kommer ihåg vad vi talade om -
då vi granskade evangeliet enligt Matteus.
Ett evangelium avviker från all annan form av litteratur -
det är varken en biografi eller historiebok.
Det är ett nyhetsbrev.
Någon har skrivit om hela Bibeln till ett tidningsformat.
Så är det. Bibeln är lik en stor tidning.
Det är fråga om epokgörande nyheter, som förändrar hela världen.
Ett evangelium är ett nyhetsbrev. Därför borde det alltid läsas högt, -
på samma sätt, som man läser nyheter.
Vi har fyra evangelier. Varför?
När en berömd person dör, -
ser vi tre skeden i vårt intresse för honom.
Först skrivs det om vad den där personen gjorde.
I nekrologer får vi veta vad han gjorde.
Efter en tid blir vi intresserade av vad han sade.
Hans brev och tal samlas in.
Till sist skrivs biografier på ett alldeles nytt sätt.
Man försöker fånga hans innersta väsen.
Vi är mest intresserade av hurudan han var.
De fyra evangelierna passar fullständigt in i den här modellen.
Det första evangeliet skrevs av Markus.
Markus berättar vad Jesus gjorde. Jesus är en handlingens man.
Lukas och Matteus skrev om av vad Jesus sade.
Matteus valde Jesu predikningar, Lukas valde Jesu liknelser.
Båda skrev om vad Jesus sade.
Johannes var mest intresserad av hurudan Jesus är.
Han går rakt in i Jesus innersta väsen, -
medan Matteus och Markus närmar sig Jesus utifrån.
Tack vare Johannes evangelium -
förstår vi bättre vem Jesus är.
En naturlig förskjutning av intresset då en berömd person har dött.
Vi går ännu djupare: Vi har fyra dimensioner på Jesus.
Vi lär oss förstå Jesus ur fyra olika infallsvinklar.
Tillsammans formar de ett fulländat porträtt.
Matteus såg i Jesus judarnas Konung.
Markus såg i Honom Människosonen, Lukas världens Frälsare -
Johannes såg i Honom Guds Son.
Så formas en hel bild av Jesus, ett fyrdimensionellt porträtt.
Och vi börjar förstå Honom, som har 250 namn och titlar.
Det kunde vara en bra andlig övning att skriva ner dem alla.
De flesta minns 30 - 40, men de är 250.
Ingen har någonsin i historien haft så många namn.
Vi kan också se på evangelierna ur en ny synvinkel.
Vi har granskat dem ur författarnas, inte ur läsarens synvinkel.
Till vem riktades de?
Alltså, inte enbart vem som skrev och ur vilken synvinkel.
Vem ville de att skulle läsa deras evangelier.
Denna fråga delar dem itu. Två skrevs för kristna troende -
för att bygga upp deras tro, ge dem en starkare grund.
Två skrevs för icke troende.
Det här påverkar innehållet.
Innebörden är i kontexten i den bok dit texten hör.
Varje påstående, vers, bör placeras i den bok därifrån den är tagen.
Matteus och Johannes skrev för troende.
Mellan dem finns skillnader. Matteus skrev för nya troende.
Ett idealiskt evangelium för dem som nyligen kommit till tro.
Matteus ger dem insikt i det rike de gått in i.
Fem tema i undervisningen om riket: (1) levnadsstilen (2) uppgiften -
(3) tillväxten (4) gemenskapen (5) framtiden.
Fem underbara ämnen att utforskas av nya troende.
Johannes skrev för äldre kristna. Han säger: "Det här är skrivet -
så att ni kan fortsätta tro att Jesus är Guds Son, -
tro livet ut, så att ni kan ha evigt liv."
Syftet var att äldre kristna skulle vara fast rotade i tron.
Markus och Lukas däremot skrevs för icke troende.
Valet av evangelium beror på om mottagaren är troende eller inte.
Johannes är säkert det sämsta att ges åt icke troende.
Ändå används det mest i evangelisation, -
i förhoppningen att mottagaren skulle läsa ända fram till Joh 3:16.
Vi studerar de två evangelierna som är skrivna för icke troende.
Dessa två kan man tänka sig att ge åt dem -
som vill veta vem Jesus var, vad Han sade och gjorde.
Vi börjar med evangeliet enligt Markus.
Dess författare, liksom ingen av de fyra, nämner inte sig själv vid namn.
Alla ger de, vid något tillfälle, en ledtråd till vem författaren är.
De nämner inte sig själva som författare av evangelierna.
De vill att hela uppmärksamheten ska riktas på Jesus.
Markus avslöjar alltså inte vem författaren är.
Vad vet vi om honom?
Den första överraskningen är att han hade tre namn.
Ni har hört Markus. Det är det latinska namnet.
Fastän han var jude hade han alltså officiella kontakter med Rom.
Hans familj hade ett stort hus i Jerusalem.
Familjen var inflytelserik. De hade minst en tjänarinna.
De romerska kontakterna fick familjen att välja ett latinskt namn.
Markus hebreiska namn var Yochanan, Johannes.
Yochanan betyder: "Jahve har visat nåd".
Gud har visat nåd. Född på en tisdag?
"Tisdagsbarn är fulla av nåd." Den dikten fanns nog inte då.
Hans tredje namn kan ni säkert inte gissa.
Det är Kolobodaktylos, Johannes Markus Kolobodaktylos.
Någon av er kanske gissar rätt. Daktulos, "finger".
Det betyder "knubbiga fingrar". Bebisen stackaren hade korta fingrar.
Det första evangeliet skrevs med knubbiga fingrar.
Gud kan använda knubbiga fingrar. Markus har tre namn -
ett är ett grekiskt öknamn, ett är ett latinskt namn -
och ett av dem är ett hebreiskt namn.
På Jesus kors var texten på grekiska, latin och hebreiska.
Markus uppmärksammade att texten på korset var på tre språk.
Hans mamma var Maria, på hebreiska Miriam.
Hans far kan ha varit den man som bar en kruka -
och som Jesus talade om då han förberedde den sista nattvarden.
Han sade: "När ni ser en man, som bär en kruka, följ honom."
"Han visar er ett rum". Den sista måltiden ordnades -
troligen just i Markus hem.
Vi får en liten antydan om vem som skrev evangeliet.
Vi kan flytta vår uppmärksamhet till Getsemane trädgård, -
där Jesus bad i ångest kvällen före sin död.
Enbart i Markus evangelium skildras en ovanlig händelse.
Lärjungarna sov och Jesus bad.
Tempelväktarna kom och arresterade Jesus.
De tog fast en ung man, som hade enbart ett linnekläde på sig, -
som flydde naken in i natten. Linne- klädet blev i soldaternas händer.
Ynglingen måste ha varit Johannes Markus, den med korta fingrar.
Han måste ha följt lärjungarna och gömt sig bakom ett olivträd.
Han såg hela händelseförloppet. Därför vet vi hur Jesus bad.
Jesus berättade knappast för någon om sin bön.
Markus hörde Hans bön: "Abba, Fader ta denna kalk ifrån mig."
Markus berättar om det här och avslöjar samtidigt att han var där.
"Jag var där och sprang naken hem."
Om den här unga mannen talar vi alltså.
Som yngling hade han uppenbarligen sett Jesus.
Han var aldrig en ledande gestalt i Nya Testamentet.
Han nämns vid många tillfällen, men alltid som en tvåa.
Han nämns alltid som någons personliga assistent.
I Guds rike behövs dessa tvåor. Ettor finns det nog av, -
det behövs trofasta personer som bär de andras väskor.
Markus assisterade fyra betydande ledare i urförsamlingen.
Den första av dem var hans äldre kusin, Barnabas.
Barnabas utbildade Markus och gav åt honom uppgifter.
Sedan blev Markus assistent till Paulus.
Många år senare träffade Markus Lukas i Rom.
Mellan Markus och Lukas evangelier finns en stark koppling.
Markus blev till slut Petrus personliga assistent.
Petrus kom till Rom efter Paulus. Markus blev hans tolk.
Markus behärskade latin, Petrus inte.
Fiskarna i Galileen var olärda män.
I Rom var Petrus tvungen att använda en tolk, liksom jag också ofta gör.
Vi kallar tolkar för "avbrytare". De knycker hälften av talarens tid.
Vi skulle inte klara oss utan dem.
Markus tolkade Petrus tal till latin i Rom.
På det här sättet skrevs det första evangeliet.
Vid ett tillfälle kom några församlingsmedlemmar i Rom -
till Markus och bad om en tjänst.
De sade: "Du känner till Petrus predikningar."
"Vi vill ha dem i en mer bestående form."
"Skriv ner vad Petrus berättar om Jesus."
Kanske han inte är länge bland oss. Myndigheterna kan angripa honom.
Det här inträffade under Neros tid.
Var vänlig och skriv ner Petrus predikningar.
Petrus var ju en av Jesus närmaste män.
Petrus var inte intresserad.
Dokumentet berättar att Petrus varken hindrade -
eller uppmuntrade Markus att göra det. Jag förstår honom.
För åratals sedan frågade en man om han får banda mina predikningar.
Jag reagerade på samma sätt: "Om du vill så..."
Vi kunde inte drömma om vart det skulle leda.
Lika litet anade Markus och Petrus att deras bok skulle studeras -
2 000 år senare och läsas överallt i världen.
I riket sker saker som man inte är medveten om i början.
Gud har planerat det och verkningarna når långt.
Församlingen sade till Markus: "Skriv ner Petrus ord."
Petrus: "Om du vill så gör det, mig intresserar det inte."
Markus, den kortfingrade, börjar skriva. Resultatet är i era händer.
Det har emellanåt kallats för Petrus evangelium.
Man hör hur Petrus predikar.
Håll i minnet: Nya Testamentet fram- fördes muntligt innan det skrevs ner.
Därför är det så levande, därför är grammatiken inte så fullkomlig.
Det är snarare ett muntligt än ett skrivet vittnesbörd.
Goda nyheter ska informeras muntligt.
När evangelierna läses högt är de inspirerande.
För några år sedan gick jag med min fru på teater i London.
Vi gick för att höra Alec McCowen, en mans teater.
Säkert är han bekant för några av er.
Under 2 ½ timme var han ensam på scenen med ett bord och en stol.
Han höll åskådarna trollbundna genom att recitera Markusevangeliet.
Ärkebiskopen av Canterbury, framför oss, satt som fastnitad.
I månader var den där teatern fylld till bredden.
Föreställningen måste flyttas till en större teater.
Tusentals betalade enbart för att höra och se det.
Alec McCowen berättar om sin farfar, en gudfruktig man, -
som bad honom som liten att knäböja, välsignade honom och sade: -
"En dag läser du evangeliet för tusentals."
Åratal senare gjorde han det, jag vet inte om han är kristen.
Han grep tag i Markus evangelium och fängslade sina åhörare.
Petrus höll åhörarna trollbundna då han berättade om Jesus.
Petrus var gärningarnas man, häftig. Jag identifierar mig med honom.
Han öppnade sin mun innan han hade tänkt till slut.
Han var så impulsiv. Han ville gå på vattnet, inte de andra.
Han hoppade i sjön, när Johannes sade, -
"Där på stranden är Jesus".
Han orkade inte vänta inne efter uppståndelsen. Han gick och fiskade.
I Markus evangelium finns just den här andfådda entusiasmen.
Det finns ett ord, som förekommer 41 gånger: "Genast".
"Genast", i gamla engelska översättningen "raka vägen".
Genast steg han ombord och genast var han på andra sidan av sjön.
Han korsade tydligen Galileiska sjön, 12 km på 2 sekunder.
Evangeliet präglas av andfådd entusiasm. Så predikade Petrus -
och så upptecknade Markus troget talen.
Det gör Markus evangelium till det mest levande av alla.
Petrus var inte för långa predikningar.
Enbart en predikan är lång: Händelsen berörde Petrus djupt.
Markus koncentrerar sig inte på Jesu undervisning.
Där finns ren handling, den ena efter den andra.
Petrus - entusiastisk, hänförd.
De troendes olika temperament i urförsamlingen kommer till synes.
Tyngdpunkten är på Petrus svagheter, inte på hans styrka.
I den här boken finner vi: "Vik undan satan."
Här nämns inte: "På denna klippa skall jag bygga min församling."
Petrus berättade ständigt om sina svagheter, om sig som bedragare.
Han skröt aldrig.
I de andra evangelierna finner vi Petrus goda sidor.
Här har vi Petrus, som förnekar sin Herre, men vi vet inte -
hur kontakten återuppbyggdes.
Det berättar Johannes om. Jesus frågade tre gånger: "Älskar du mig?"
Här finns enbart förnekelsen. Ett bevis på att det är Petrus tal, -
som Markus skrev upp.
I Markus finns fler underverk än i de andra evangelierna.
I Markus finns 18 underverk -
men enbart 4 liknelser.
I Matteus har vi 18 liknelser, I Lukas 19 liknelser.
Petrus intresse var riktat på underverk, inte på liknelser.
Han var intresserad av vad Jesus gjorde, inte av vad Han sade.
Här kommer fram både vad Petrus visste och inte visste.
Petrus visste inte var och hur Jesus föddes.
Varken i sina tal eller brev berättar han om Jesus födelse.
Petrus kunskap börjar vid Jordan- floden, när han och Andreas döptes -
och Jesus döptes och Johannes presenterade dem för Jesus.
Här börjar hans kunskap och den slutar vid uppståndelsen.
Därför finns i Markus ingen berättelse om julen eller barndomen.
Den startar där Petrus kunskap börjar.
Han nämnde inte en endaste en gång något om julen.
Det här är tydliga bevis på att det här är Petrus evangelium.
Markus har mycket skickligt byggt upp evangeliet.
Han har gett en ram för berättelserna i evangeliet, som användes -
av Matteus och Lukas.
Låt mig visa en grafisk bild, som först verkar komplicerad, -
men allt klarnar.
Varför måste man göra så här stora planscher?
En grafisk överblick av Matteus, Markus och Lukas evangelier.
Markus text får färgen rosa.
Bland det rosa finns några små gröna områden.
Det rosa är det som är gemensamt för alla tre evangelier.
Färgen grön används för de delar som enbart finns i Markus.
Matteus och Lukas har använt nästan allt material i Markus.
De har använt honom på olika sätt.
Matteus har strött ut Markus i små bitar.
Lukas däremot har tagit större helheter från Markus.
Man har debatterat om -
Matteus och Lukas använde Markus texter?
Eller gjorde Markus ett sammandrag av Matteus och Lukas texter?
Troligt är att dessa båda använde Markus texter.
Den blåa färgen står för det som finns enbart i Matteus evangelium.
Den gula färgen står för Lukas egna del, såsom julberättelsen.
Förlåt, vit färg för Matteus egna text -
blå färg för det som är gemensamt enbart för Lukas och Matteus.
Enkelt uttryckt: Markus texter användes av Matteus och Lukas.
Den av Markus lanserade ramen finns i Matteus och Lukas.
De här vyerna är så väsentliga. Vi återkommer till dem senare.
Låt oss studera strukturen av Markus evangelium -
med hjälp av denna symboliska bild.
Markus evangelium omfattar tre år av Jesus verksamhet.
Evangeliets struktur är enkel.
Berättelsen går "uppförsbacke" under två och ett halvt år.
Efter vändpunkten strömmar allting liksom nedåt under ½ år.
Berättelsen börjar vid Jordanfloden, den lägsta punkten på jorden.
Här är Jordanfloden och Galileiska sjön.
Berättelsen förflyttar sig från Jordanfloden till Galileiska sjön, -
till den högsta punkten i Löfteslandet -
till berget Hermon, vid vars fot finns Caesarea Filippi.
Berättelsen byggs upp mot höjdpunkten.
Att nå denna höjdpunkt tog två och ett halvt år.
Genast när den var uppnådd, vänder Jesus sin blick mot Jerusalem.
Därifrån börjar bokstavligen nedförsbacken till Judéen -
genom Pereen, ett litet landområde på östra sidan av Jordan -
från norr längs östra sidan av Jordan till Judéen, där Jesus dog.
Tre dagar senare uppstår Han.
Vad är det som är så viktigt? Vad väntade Jesus på?
Allt byggs upp mot en kritisk punkt. Plötsligt ändras allt.
De sista 6 månaderna avviker från den tidigare tidsperioden.
Den sista veckan är den viktigaste.
Den galileiska perioden i Markus evangelium -
omfattar 2,5 år och består av resan från Jordan upp till Hermon.
Perioden delas in i tre faser som utgör evangeliets tre tema.
I den första fasen är Jesus populär.
Tusentals kom för att bli helade. Han var samtalsämnet i hela landet.
Tiden för Jesus popularitet beskrivs i kapitlen 1 - 3.
Jesus rider på popularitetens vågkam.
Sedan följer den andra fasen, då motståndet ökar.
Den första tvisten berörde sabbaten, sedan hopade sig oenigheterna.
Jesus hade snart fler ovänner än vänner.
I det tredje skedet, kapitlen 7 - 9 -
koncentrerar sig Jesus på tolv män.
Han var tillsammans med de tolv, inte längre med massorna.
Alltså 2 ½ år beskrivs i kapitlen 1 - 9,-
½ år beskrivs i kapitlet 10, den senaste veckan i 11-16.
Vad hände här? Vad ändrade riktningen på missionen?
Låt oss på nytt ta en titt på den här bilden.
Bilden är från berget Hermon -
i Caesarea Filippi.
Det är en alldeles underbar plats. Här börjar Jordanfloden.
Flodens bredd är 10 - 13 meter. Den kommer liksom direkt ur berget -
vid foten av berget Hermon.
Jordanfloden börjar från ingenting och har inget slut.
Förklaringen är att snön på berget Hermons topp smälter -
och rinner ner längs sprickor inne i berget.
Vattnet kommer upp ur en öppning, på flodens botten.
Det här märkliga fenomenet samlar omkring sig vidskepelse -
och religiösa kulter.
Stället har varit ett centrum för hednisk dyrkan under århundraden.
Det finns en grotta ovanför stället där vattnet kommer från klippan.
I bergväggen har man gjort fördjupningar.
I fördjupningarna satte man statyer av avgudar.
Jag vill berätta om två statyer.
Den ena är den grekiska guden Pans staty.
Även idag kallas platsen för Panias.
Den andra är en staty av Caesar -
som placerades där av Filip, en av Herodes fyra söner.
Filip kallade platsen efter sig själv och Caesar, kejsaren -
Caesarea Filippi.
Här har vi alltså en staty av guden Pan.
En gud som lär ha uppenbarat sig som människa på jorden.
Sedan har vi statyn av kejsaren, en människa som kallades för gud.
Jesus förde sina lärjungar till den här platsen.
Här frågade Han vem människorna påstod Honom vara.
Här är statyn av en gud som kom som en människa och -
en man som dyrkades som en gud. Jesus frågade: "Var passar jag in?"
De svarade att många anser dig vara en reinkarnation.
"Du är bara trettio år och så klok. Du måste ha levt tidigare."
"Man säger att du är Jeremia eller Johannes Döparen."
"Vem säger ni att jag är?"
Han hade väntat 2,5 år för att ställa den här frågan.
Det var Petrus som svarade: "Du är Kristus, den levande Gudens Son."
Han var den första man som sade det.
Vem var den första kvinna som sade det? Marta!
Petrus var den första mannen.
Jesus yppade två fakta Han aldrig tidigare nämnt.
Han sade "Nu kan jag bygga min församling".
Han hade aldrig tidigare nämnt "församling". Han predikade -
Han helade, men hade inte sagt, att Han ska bygga sin församling.
"Nu är det möjligt". Jesus kunde inte bygga sin församling -
innan människorna visste vem Han är.
Så fick församlingen sin början.
Namnet Petrus betyder "klippa".
Hans första namn, Simon, betyder vass som böjer sig för vinden.
Jesus: "Fastän du är lik vassen, gör jag dig till en klippa."
Då Petrus sagt: "Jag vet vem Du är", sade Jesus: -
"Jag kan bygga min församling och dö på korset."
Första gången Han nämnde korset.
Jesus hade inte under 2,5 år ens antytt att Han kommer att dö.
Petrus trampade i klaveret. Han hade just kallat Jesus för Konungen.
Han sade, "Men det låter jag dig inte göra!".
"Du är Konungen, men jag låter dig inte dö."
"Församlingen kan du bygga på mig, men du får inte gå till korset".
Jesus tillrättavisade honom.
Här är vändpunkten.
Jesus tog Petrus, Jakob och Johannes upp till bergets topp.
Det var där Petrus sade att Hans kläder blev ljusare -
än något blekningsmedel kunde få till stånd.
Han valde ordet "valkare", som användes på den tiden.
Ljuset kom inifrån genom kläderna.
Därifrån ledde vägen rakt mot korset och döden.
Det här är strukturen till Markus evangelium.
Både Matteus och Lukas använde den här strukturen.
Vi kan se på Markus evangelium som en helhet. Vilket är dess värde?
För det första: -
Det ger en tydlig bild av Kristus som person.
Jag undrar om ni märkt det här. Jag läser några verser från Markus.
Jag berättar inte varifrån de är, men de är från kapitlen 1 - 9.
Han lät inte de onda andarna tala, "eftersom de visste vem han var."
"Tig, sade Jesus strängt".
Jesus "förbjöd honom strängeligen att berätta om det för någon."
"Han förbjöd dem strängeligen, att röja honom."
Han förbjöd dem "att låta någon få veta, vad som hade skett."
Han ville inte "att någon skulle veta det här."
"Jesus bad honom gå direkt hem: Gå icke ens in i byn".
Jesus varnade dem att "för någon säga detta om honom."
Inget av detta finns i Matteus, Lukas eller Johannes.
Under de första 2,5 åren -
förbjöd Jesus diskussionen om vem Han är.
Efter2 ½ år frågar Han: "Vem anser du att jag är?".
Ser ni hur Han förberedde dem?
Han ville att de kommer till sina egna slutsatser.
Han ville att de får vetskapen direkt av Hans Fader.
Denna messianska hemlighet är ett kännetecken för Markus evangelium.
Markus berättar att Han bad dem att inte yppa hemligheten.
Han väntade tills de hade hört och sett tillräckligt.
Vi kallar detta ögonblick vid berget Hebron "den stora bekännelsen".
Det andra stora temat i Markus är Jesus arbete -
och betoningen av Kristi död.
Det har sagts att Markus är ett expresståg som börjar bromsa upp.
Han ilar framåt genom 2 ½ år. Sedan saktar han farten.
De följande sidorna omfattar några månader.
De följande sidorna en vecka, sedan en dag -
och till slut timmar. Ändstationen är Golgata.
Han ilar alltså snabbt framåt och saktar farten allt mer.
Till slut visar han Jesus på korset.
Han poängterar både den mänskliga och den gudomliga sidan i Jesu död.
Den mänskliga sidan är denna: -
Jesus ställdes inför rätta för hädelse.
Enligt Mose lag leder hädelse till dödsstraff.
Jesus är anklagad för hädelse -
för att Han sade att Han är Gud.
Enligt judisk lag är detta ett brott som förtjänar dödsstraff.
De försökte finna hållbara bevis mot Jesus.
Till slut tog domaren till ett olagligt trick och sade till Jesus: -
"Jag befaller dig i den levande Gudens namn att säga, vem du är."
Jesus, en jude, måste svara då Han blev befalld i Guds namn.
På frågan "Är du den levande Gudens Son?" svarade Han: "Jag är."
Domaren rev sönder sina kläder: "Ni hörde. Vilken är er dom?"
Och 70 personer sade: "Döden".
Problemet var att de officiellt inte kunde döma till döden.
De måste Roms stadfästelse på dödsstraffet.
Enligt romersk lag var hädelse inte ett brott. Vad kunde de göra?
De bytte brottet från hädelse till landsförräderi.
Markus tar tydligt fram det här tillvägagångssättet.
Landsförräderiet var det att Han sade sig vara konung.
Det här är den mänskliga sidan av Kristi död.
Det var orättvist från början till slut. Han var oskyldig till båda brotten.
Markus tar också fram den gudomliga sidan.
Jesus var säker alldeles från början -
att Han kommit för att ge sitt liv som lösen för alla.
Allt detta måste hända.
Petrus borde inte ha inlett Jesus i frestelsen att fly från korset.
Vi har en mycket levande skildring av Kristus personlighet -
och Kristi arbete på korset.
Markus evangelium är speciellt lämpligt att ges åt icke troende.
Värdefullt i Markus är även de två nyckelorden "'rädsla"' och "tro".
Nyckelorden "rädsla" och "tro" används från början till slut.
Åhörarna får två alternativ, en möjlighet att välja.
Reagerar vi med "rädsla" eller med "tro"?
Ni minns berättelsen om Jesus som lugnar stormen.
Lärjungarna frågade: "Bryr du dig inte om att vi drunknar?"
Jesus frågar: "Varför är ni rädda, ni klentrogna?"
Markus upprepar det här temat "Räds ej! Tro!"
I slutskedet, då Jesus uppenbarar sig som den uppståndna, -
säger Markus ärligt att lärjungarna inte trodde när de såg Jesus.
Han tillrättavisade dem för deras otro. Hans favorituttryck var: -
"Varför är ni rädda?" "Var inte rädda!
Tro allena." Här ser vi -
(1) Kristi personlighet (2) Hans gärningar (3) Svaret på uppmaningen
"Tro, var inte rädda". När vi tror börjar det övernaturliga verka.
Jag väljer alltid Markus evangelium -
att ges åt icke troende.
Här har de den grundläggande information som de behöver: -
Kristi personlighet, gärningar och människans svar.
Jag vill behandla ett ämne till, som ofta väcker frågor.
Markus evangelium slutar på ett egendomligt sätt, mitt i meningen.
I de tidigaste manuskripten av Markus evangelium -
slutar evangeliet mitt i vers 8 i kapitlet 16 -
med ett konstigt uttryck "ty de var rädda för..."
I den engelska översättningen har slutet vanligen snyggats upp.
Meningen blir plötsligt på hälft och slutar med beskrivningen av rädsla.
Markus centrala tema var ju att övergå från rädsla till tro.
Vad hände med slutet? Varför är det inte snyggt avslutat?
Varför berättas det inte att Jesus visade sig efter uppståndelsen?
Här finns bara en tom grav.
Markus nämner inte att Jesus verkligen mötte dem.
Det finns tre förklaringar. 1. Markus slutade med avsikt så här -
och lämnade slutet öppet. Förklaringen verkar osannolik.
Slutet är underligt: Kvinnorna sade intet till någon "i sin fruktan".
Vilket underligt slut på en god nyhet.
Alternativ 2: Markus rent av förhindrades att skriva till slut.
Kanske han plötsligt arresterades, och manuskriptet blev på hälft.
Alternativ 3: Berättelsens slut förkom eller förstördes.
Det kan vara möjligt att Petrus rev bort slutet.
Evangeliet är i verkligheten Petrus predikningar om Jesus.
Jesus uppenbarelse för Petrus var oerhört betydelsefull för Petrus.
Petrus var den första man som Jesus uppenbarade sig för.
Ingen anteckning om det här.
Ansåg Petrus att mötet var så dyrbart, intimt och personligt -
att han inte ville att mötet skulle spridas till allas vetskap?
Vi vet inte. Vi kan fråga när vi kommer till himlen.
Människor frågar. Vi vet inte vad som hände.
Men det vet vi, att i efterhand har det skrivits nya avslutningar.
I olika biblarna finns olika slut.
En är kort, en annan är lång.
Någon annan än Markus har avslutat Markus evangelium.
Den långa, den vanliga versionen, är från vers 9 till 20 -
och den balanserar mellan rädsla och tro.
Den berättar att lärjungarna inte trodde, fastän de såg.
Den innehåller uttalanden som alla inte tycker om.
Jesus nämner endast här -
att Hans efterföljare talar i tungomål.
De driver ut onda andar, lyfter ormar utan att bli skadade.
Man tycker inte om det här, inte heller om påståendet -
att Jesus gjorde dopet i vatten till en förutsättning för frälsningen.
Man tycker inte om det här.
Troligen skrevs slutet av någon medlem i den urkristna församlingen.
"Långa" slutet återspeglar den urkristna församlingens tro.
Den innehåller små bitar från andra evangelier: vägen till Emmaus -
Matteus missionsuppgift. Någon tycks ha plockat -
små bitar från andra evangelier och satt ihop dem.
När vi kommer till himlen, kan vi fråga om allt det här.
Jag tror att det "långa" slutet är en giltig del av Guds Ord -
och återspeglar den tidiga kristna övertygelsen.
Härmed avslutar vi studiet av evangeliet enligt Markus.
Översättning: Heaven TV7