Avades Uut Testamenti
David Pawson Markuse evangeelium
Alustame Markuse õppimist Matteuse evangeeliumi kordamisega.
Võib-olla te pole eelnevat osa näinud, seega võtame selle lühidalt läbi.
Evangeelium erineb oluliselt muust kirjandusest.
See ei ole elulookirjeldus ega ajalooraamat.
Tegelikult on see uudiskiri.
Keegi on pannud Piibli ajalehtedesse ja nii see peakski olema.
Piibel ongi üks suur ajaleht, kuna see räägib uudistest.
Need on vapustavad uudised muudavad maalima.
Evangeelium on sisuliselt uudiskiri.
Sellepärast tuleks seda alati kõvasti lugeda
nagu tehakse uudiste või teadaannetega.
Vaatame evangeeliumite ülesehitust.
Teate, et meil 4 evangeeliumit.
Miks on neid 4?
Seepärast, et kui kuulus isik sureb, pakub ta huvi kolmes etapis.
Esiteks pannakse kirja, mida see inimene tegi.
Ülestähendustes võib näha ajakava inimese eri tegevustest.
Seejärel jõutakse järgmisesse etappi ehk tema ütlemistesse
Selleks kogutakse tema kõnesid ja kirju.
Algselt huvitutakse kellegi tegudest, kuid hiljem tema sõnadest.
Hiljem kirjutatakse hoopis teisel viisil.
Sellel etapis püütakse mõista tema isikut.
Mis teda ärritas?
Milline on tema iseloom, temperament või motivatsioon?
Tuntakse suuremat huvi selle vastu, milline ta oli.
Huvitavalt järgivad kõik neli evangeeliumi seda mustrit.
Esimesena - vaatame seda peagi - kirjutati Markuse evangeelium.
Seal kirjutatakse põhiliselt sellest, mida Jeesus tegi.
Markuse evangeeliumis kujutatakse Jeesust tegutsejana.
Räägin peagi, miks just nii.
Peale seda tulid Luukas ja Matteus.
Need olid rohkem huvitatud, mida Jeesus ütles.
Matteus oli rohkem huvitatud Jeesuse õpetamisest.
Luukas oli rohkem huvitatud Tema tähendamissõnadest.
Mõlemad kirjutasid evangeeliumites mitmeid Jeesuse ütlemisi.
Lõpuks tuli Johannes.
Tema oli kõige rohkem huvitatud Jeesuse isiksusest, milline Ta oli.
Ta kirjeldas Jeesuse sisemist olemust,
samas kui Matteus, Luukas ja Markus andsid Tema välise kirjelduse -
kuidas inimesed Teda nägid ja kuulsid Temast.
Johannes tungib Jeesuse sisemuse olemuseni,
seepärast mõistab Jeesuse olemust paremini läbi neljanda evangeeliumi.
See on loomulik huvi kasv, mis käib kõikide kuulsuste kohta.
Nüüd võime minna sügavuti, sest meil on Jeesusest neli mõõdet.
Need on kirjutatud erineva nurga alt.
Seega on meil neli erinevat vaadet Jeesusele.
See loob tervikpildi.
Matteus nägi Jeesust juutide kuningana.
Markus nägi Teda Inimese Pojana.
Luukas nägi Teda maailma päästjana.
Johannes nägi Teda Jumala Pojana.
See loob tervikpildi Jeesusest, neljamõõtmeline portree Temast.
Kui kõik need kokku panete, mõistate, kui võrratu inimene Ta oli.
Teda nimetati 250 eri viisil.
Kellelgi teisel ei ole olnud nii palju erinevaid nimetusi.
Hea harjutus on need mõnikord üles kirjutada.
Enamus inimesi suudavad meenutada 30-40 nime.
Temal oli neid 250.
Ühelgi ajaloos ei ole olnud nii palju nimesid ja tiitleid.
Milline hämmastav inimene oli Jeesus!
Võime vaadelda nelja evangeeliumit teisest vaatenurgast.
Oleme vaadanud kirjutaja vaatenurka, kuid uurime ka lugeja vaatenurka.
Kelle jaoks olid need kirjutatud?
See kujundab küllaltki palju neid evangeeliume.
Mitte üksnes, kes neid kirjutas vaid kelle jaoks see pandi kirja.
Siin tuleb esile kaks eri jaotust.
Kaks neist olid kirjutatud kristlastele, et neid usus üles ehitada
ning neile anda tugevam alus nende usuks Jeesusesse.
Kaks olid kirjutatud uskmatutele.
See seletab ka erinevuse, sest iga Piibli raamatu kontekst
tuleneb raamatust, kuhu see kuulub.
Peame panema iga lause ja väite tagasi selle algsesse raamatusse.
Seega Matteuse ja Johannese evangeeliumid on kirjutatud usklikele.
Siiski on sealgi erinevus.
Matteuse evangeelium oli kirjutaud noortele kristlastele.
See on ideaalne vastpöördunutele.
See annab neile viie õpetusekogumikuga
tõelise ülevaate kuningriigist, kuhu nad on sisenenud.
Esiteks on kuningriigi elustiil,
teiseks on kuningriigi missioon, kolmandaks kuningriigi kasv,
neljandaks kuningriigi kogukond ja viiendaks kuningriigi tulevik.
Need on viis võrratut ainet vastpöördunule õppimiseks.
Johannese evangeelium oli kirjutatud vanematele kristlastele.
Ta ütleb: "Need on kirjutatud,
et võiksite jätkuvalt uskuda, et Jeesus on Jumala Poeg."
Seega jätkuvalt uskudes võib meil olla igavene elu.
See oli kirjutatud, et hoida vanemad kristlased aktiivsetena
ning kindla ja rajatuna usus.
Markuse ja Luuka evangeeliumid on kirjutatud uskmatutele.
Seepärast tuleks jälgida,
kas annate evangeeliumi mittekristlasele või usklikule.
Selle järgi tuleks otsustada evangeeliumi valiku üle.
Johannese evangeelium on uskmatule kõige halvem valik.
Siiski on seda evangeeliumit kõige rohkem kasutatud.
Arvan, et seepärast, et inimesed loodavad,
et seda loetakse ainult Johannese 3:16.
Nii see on.
Õpime praegu kaht evangeeliumit,
mis olid kirjutatud uskmatutele, mitte usklikele.
Sellepärast tuleks neid kaht anda inimesele,
kes tahab teada, kes oli Jeesus, mida Ta ütles ja mida Ta tegi.
Alustame selles osas Markuse evangeeliumiga.
Selle autor, nagu ka ülejäänud evangeeliumite autorid, ei nimeta end.
Nad kõik poetavad kusagile vihje selle kirjutajast.
Nad ei nimeta ennast autorina, nagu tahtes öelda:
"Tahaksime, et kogu te tähelepanu oleks Jeesusel, mitte meil.
Vaadake Teda, mitte meid."
Markus ei ütle, et see on Markuse evangeelium.
Me küll teame seda, kuid ta ei tõmba sellele tähelepanu.
Mida me teame temast?
Esmalt on üllatav moment, et tal oli kolm nime.
Olen kindel, et ühte neist pole te kunagi kuulnud.
Te olete kuulnud nime Markus.
See on ladina nimi Marcus.
See räägib, et kuigi ta oli juut, olid tal Roomaga ametlikud sidemed.
Teame, et ta perekonnal oli küllalt suur maja Jeruusalemmas.
Sel perel oli teatud seisus, kel oli vähemalt üks teener.
Seega oli ta mees, kel olid rooma või ladina sidemed.
Sellepärast pandi talle ladina nimi Marcus.
Kuna ta oli juut, oli ta heebrea nimi oli Yochanan.
Teame seda kui Johannest ehk Johannes Markust.
Yochanan tähendab "Jahve on armuline".
Jumal on olnud armuline.
Tema on sündinud teisipäeval, sest teisipäeva lapsel on palju armu.
Seda luuletust vist ei olnud tol ajal.
Seega Johannes Markus.
Te ei arva kunagi ära tema kolmandat nime.
Tema kolmas nimi on Kolapadaktylos.
Johannes-Markus-Kolapadaktylos.
Mõned võivad aimata, mida see tähendab.
Kompama, kobama.
See sõna tähendab kobama.
Seega sellel vaesel beebil olid kohmakad näpud.
Vaatamata sellele saime
nende näppude läbi esimese evangeeliumi.
Jumal saab kasutada kobakäppasid.
Siin on ta kolm nime.
Üks on kreeka päritolu hüüdnimi, teine ladina ja kolmas heebrea nimi.
Kui Jeesus suri, olid need kolm keelt ristil.
Kreeka, ladina ja heebrea keel.
Johannes-Markusel olid need kolm nime.
Ta kirjutab kolmest keelest ristil, kui Jeesus suri.
Tema ema oli Maria, heebrea keeles Mirjam.
Oletame, et ta isa suri hiljem.
Ta võis olla mees, kes kandis pilti pea kohal,
kui Jeesus korraldas viimset õhtusöömaaega.
Ta ütles, kui jüngrid lähevad Jeruusalemma
ja näevad meest, kes kannab pilti, siis nad lihtsalt järgiksid teda.
Tema pidi neile näitama tuba, mis on valmis seatud.
Markuse kodus oli ülemine tuba, kus peeti püha õhtusöömaaega.
Sellest saame väikese vihje evangeeliumi kirjutanud autorilt.
Pöörame hetkeks oma tähelepanu Ketsemani aiale
kus Jeesus palvetas agoonias viimasel ööl enne surma.
Ainult Markuse evangeeliumis on ebatavaline juhtum.
Kui jüngrid magasid ja Jeesus palvetas,
siis tulid templivalvurid ning arreteerisid Jeesuse.
Seal öeldakse, et nad haarasid kinni noorest mehest,
kes oli riietatud voodilinasse.
Ta põgenes, jättes lina sõdurite kätte.
Ta põgenes alasti öösse.
Kes oli see mees?
See pidi olema Johannes-Markus-Kobakäpp.
Ta pidi olema järgnenud neile, voodilina ümber, Ketsemani aeda,
peitnud end vanade oliivipuude taha ning nägema kogu toimuvat.
Tänu sellele teame, mida Jeesus palvetas.
Jeesusel ei olnud võimalik seda kellelegi öelda.
Markus kuulis seda: "Abba, palun eemalda see karikas minust."
See on kõik kirjas Markuse evangeeliumis.
Selle väikese juhtumi kaudu ütleb ta,
et oli seal ja jooksis alasti koju, jättes voodilina templivalvuritele.
Sellest noorest mehest räägimegi.
Noorena oli ta Jeesust näinud.
Siiski ei olnud ta juhtiv tegelane Uues Testamendis.
Teda on sageli mainitud, kuid alati teisena.
Alati kellegi assistendina või nn suhtekorraldajana.
Jumala kuningriik vajab hädasti number kahtesid.
Samuti palju number ühtesid.
Kas saate aru, mida mõtlen?
Vaja on ustavaid inimesi, kes kannaksid teiste kotti.
Johannes-Markus oli selline mees.
Ta oli tegelikult assistendiks
algkoguduse neljale väga tähtsale kristlikule juhile.
Esiteks oma vanemale tädipojale, kelle nimi oli Barnabas.
Barnabas koolitas, õpetas ning andis talle tööotsi.
Barnabase kaudu oli Markus ka Pauluse assistent.
Aastaid hiljem kohtus Markus Roomas Luukaga.
Markuse ja Luuka evangeeliumitel on üksteisega väga tihe side.
Näeme seda peagi.
Lõpuks sai Markusest Peetruse assistent.
Peetrus saabus pärast Paulust Rooma ja kasutas Johannes-Markust tõlgina.
Markus valdas ladina keelt, mida Peetrus ei vallanud.
Galilea kalurid olid harimatud mehed.
Kui Peetrus tuli Rooma,
pidi ta tõlgi vahendusel rääkima, mida ka mina tihti teen.
Kutsume neid vahele segajateks.
Nad on alatud inimesed, kes varastavad pool sinu ajast.
Samuti ei saa nendeta hakkama.
Peeter kasutas Johannes-Markust vahele segajana ehk tõlgina.
Tema tõlkis Roomas Peetruse jutlused ladina keelde.
Nii kirjutati esimene evangeelium.
Teame, et ühel päeval
tulid Rooma koguduse liikmed noore Johannes-Markuse juurde.
Nad ütlesid: "Markus, kas palun teeksid midagi meie heaks?"
Mida?
Nad ütlesid: "Hästi, sa tead Peetruse jutlusi.
Tahame saada need püsivama vormi."
Me tahame, et kirjutaksid üles, mida rääkis Peetrus meile Jeesusest.
Meil ei pruugi olla tunnistajaid enam kauaks."
Nad olid valitsejatele pinnuks.
Tegemist oli Nero valitsusajaga.
Nad palusid tal Peetruse jutlused üles kirjutada,
sest Peetrus oli Jeesusele üks lähedaseim isik.
Markus läks Peetruse juurde.
Peetrus ei olnud osavõtlik.
Allikates on öeldud,
et ta ei takistanud ega julgustanud Markust seda tegema.
Ta ütles: "Võid ju teha kah. Mul pole vahet."
Mõistan tema reaktsiooni.
Aastate eest küsis minult üks minu koguduse liige:
"Kas sul oleks selle vastu midagi, kui lindistan sinu jutlusi?
Mul oli Peetrusega sama reaktsioon.
Ma ei takistanud ega julgustanud.
Me kumbki ei teadnud, milleni see viib välja.
Markus ega Peetrus osanud unistada,
et nende raamatut uuritakse sadu aastaid hiljem kogu maailmas.
Hämmastav, kuidas asjad juhtuvad Jumala kuningriigis.
Sa ei ole tõeliselt teadlik,
kuid Jumal on seda plaaninud ning see hakkab levima.
Kogudus tuli Markuse juurde
ja ütles: "Palun kirjuta üles, mida Peetrus räägib Jeesusest!
Me tahame seda säilitada."
Peetrus ütles: "Võite seda teha, sest mind see ei häiri."
Kobakäpp Markus hakkas kirjutama.
Tulemus on teie käes.
Aeg ajalt nimetatakse seda Peetruse evangeeliumiks,
sest võite peaaegu kuulda Peetrust jutlustamas.
Pidage meeles,
et pea kogu Uus Testament jutlustati enne kirjutamist.
Sellepärast on see nii elav
ning grammatikagi ei ole alati nii hea,
sest tegemist on sõnalise, mitte kirjaliku salvestusega.
Sellepärast on see mõeldud kõvasti lugemiseks.
Head sõnumit tuleb teavitada, mitte sellele lihtsalt mõelda.
Evangeelium on mõeldud kõvasti lugemiseks.
Kui seda teete, on see põnev.
Mõned aastad tagasi käisime abikaasaga Londoni teatris.
Vikerkaare teater Thamesi jõe ääres.
Läksime vaatama ühemehe-etendust, kus näitlejaks oli Alec McCowen.
Mõned teist on temast kuulnud.
Kahe ja poole tunni jooksul oli ta tooli ja lauaga üksi laval.
Ta hoidis publikut kogu selle aja lummuses Markuse evangeeliumiga.
Seda ta ainult tegigi.
Canterbury peapiiskop istus kaks rida meist eespool.
Teater oli pilgeni täis.
Pärast pidi ta kolima suuremasse teatrisse West Endis.
Kõik, mida ta tegi, oli Markuse evangeeliumi lugemine.
Tuhanded inimesed maksid naelu, et seda kuulda ja näha.
Alec McCowen ütles,
et kui ta oli väike poiss, oli tema vanaisa jumalamees.
Ta käskis tal vaibale põlvitada.
Ta vanaisa pani tema peale käed
ja ütles: "Ühel päeval loed sa evangeeliumi tuhandetele."
Aastaid hiljem tegi ta seda.
Ma ei tea, kas ta on üldse kristlane,
kuid ta katsetas Markuse evangeeliumiga.
See lihtsalt lummas publikut.
Peetruski võis inimesi lummata, kui ta rääkis neile Jeesusest.
Vana hea Peetrus, keda kutsun tegude meheks.
Ta oli nii impulsiivne, mistõttu samastun temaga.
Tal oli ka suu- ja sõrataud.
Iga kord kui ta avas suu, astus ta ämbrisse.
Tema oli nii impulsiivne.
Tema tahtis vee peal kõndida, mitte teised jüngrid.
Tema tahtis käia vee peal.
Tema hüppas vette,
kui Johannes ütles, et kaldal on Jeesus.
Tema ei jõudnud ära oodata
Jeesuse ilmumist peale ülestõusmist ning otsustas minna kalale.
Ta ei püsinud paigal.
Kogu selle lummuse saate Markuse evangeeliumist.
Üks sõna esineb selles 41 korral.
"Viivitamatult" või vanas versioonis "otsekohe" läks ta paati,
otsekohe ületas ta Galilea järve 8 miili 2 sekundiga.
Kõik toimub otsekohe.
Oled põnevusest hingetu.
Nii jutlustas Peetrus.
Markus kirjutas selle ustavalt üles.
See teeb Markuse evangeeliumi
neljast evangeeliumist kõige elavamaks.
Seda on põnev valjult lugeda.
Kardan, et Peetrus ei olnud pikkadest jutlustest huvitatud.
Sellepärast pole seda salvestatud.
Kogu Markuse evangeeliumis on kõigest üks üleskirjutus.
See pidi jätma Peetrusele
väga sügava mulje, et Markus seda mäletas ja üles kirjutas.
Markus ei keskendu Jeesuse õpetusele.
Ta ei räägi mäejutlusest.
Räägitakse lihtsalt tegevusest, üks sündmus teise järel.
Põnevil, entusiastlik - see on Peetrus.
Erinevad temperamendid tulevad Uues Testamendis esile.
See raamat keskendub Peetruse nõrkustele, mitte tema tugevusele.
Kas see ei ole huvitav?
Selles raamatus leiame fraasi: "Tagane minust, saatan".
Samuti ei leia te: "Sina oled Peetrus (kalju)
ja sellele kaljule ehitan oma koguduse."
Peetrus rääkis pidevalt oma nõrkustest.
Näiteks Issanda reetmine.
Ta ei kiidelnud.
Kas pole huvitav?
Teisest evangeeliumitest leiate Peetruse tugevamad küljed.
Siit leiate tema nõrkused.
Siin on ka Peetruse eitus, kuid mitte tema ennistamist.
Johannese evangeeliumist leiate,
kuidas Peetrus on ennistatud kolm korda.
Siin on ainult eitus.
Järgmine tõend,
et see on Peetruse evangeelium, mille Markus on üles kirjutanud.
Peetrusel oli suur huvi Jeesuse tehtud imede vastu.
Markuse evangeeliumis on rohkem imesid
kui Matteuse, Luuka või Johannese evangeeliumites.
Toon välja arvud.
18 imet Markuse evangeeliumis, samas ainult 4 tähendamissõna,
kui Matteuse evangeeliumis on neid 18 ja Luukas 19.
Peetrust huvitasid imed, mitte tähendamissõnad.
Teda huvitas rohkem,
mida Jeesus tegi, mitte see mida ütles.
Lisaks sellele on seal ka
Peetruse teadmatus, samuti tema teadmised.
Peetrus ei teadnud, kuidas ja kus sündis Jeesus.
Kunagi ei reeda ta Apostlite tegudes
või tema kirjades mingeid teadmisi Jeesuse sünnist.
Peetruse teadmised saavad alguse Jordani jõe äärest,
kui Peetrust ja Andreast ristiti ning Jeesus sai ristitud.
Seal tutvustas Johannes neid Jeesusele.
Sealt said tema teadmised alguse ning lõppesid ülestõusmisega.
Sellepärast ei ole
Markuse evangeeliumis jõulu- ega poisipõlve lugu.
Kõik algab sealt, kus algasid Peetruse teadmised.
Peetrus ei saanud jõulujuttu rääkida, sest ta ei teadnud seda.
Sellepärast ei maininud ta seda eal.
See iseenesest tõestab, et evangeelium on Peetrusest.
Markus on selle evangeeliumi väga targalt üles ehitanud.
Ta on andis raamistiku sõnumile, mida kasutasid Matteus ja Luukas.
Näitan teile midagi.
See on tabel, mis tundub esmasel vaatlusel väga keeruline.
Kõik saab selgeks.
Miks nad teevad nii suuri tabeleid?
Vaatame seda!
Siin on Matteuse, Markuse ja Luuka evangeelium.
Markuse materjal on roosa, väheste roheliste laikudega.
Kas näete seda?
Roosa on ühisosa kõigis kolmes evangeeliumis.
Roheline on see, mida võib ainult Markuse evangeeliumist leida.
Näete, et Matteus on kasutanud kogu Markuse evangeeliumit,
samuti ka Luukas on kasutanud Markuse evangeeliumit,
kuid nad kasutasid neid erineval viisil.
Matteus on Markuse temaatikat
laiali jaotanud ning oma materjaliga seganud.
Luukas on võtnud Markuse lõike, kasutanud seda koguna.
Loomulikult on selle üle vaieldud.
Kas Matteus ja Markus kasutasid Luuka evangeeliumit
või Matteus ja Luukas kasutasid Markuse evangeeliumit
või Markus lühendas Matteuse ja Luuka evangeeliume.
Tõenäoline oli, et need kaks laiendasid Markuse evangeeliumit.
Neil oli mõlemal võimalik seda kasutada.
Sinine tähistab, mis Matteusel on erinevat,
mida ta teistest ei võtnud ja kollane tähistab Luuka kirjutisi.
Jõulujutt on Luuka evangeeliumis ning Matteuse alguses.
Vabandust, sinine ei ole Matteus, valge on Matteuselt pärit.
Sinine on Matteuse ja Luuka ühisosa.
See on üsna keeruline.
Näete, et Markuse evangeeliumit
on kasutatud Matteuse ja Luuka evangeeliumites.
Markuse kondikava Jeesuse loost kasutavad nii Matteus kui Luukas.
See on selles ülioluline.
Läheme Markuse evangeeliumi struktuuri juurde.
Tahtsin seda esitada sümboolselt mitte abstraktselt.
Uurime seda.
Markuse evangeelium katab kolme aastat.
Kolm aastat Jeesuse avalikust teenistusest.
Evangeeliumil on väga selge kuju.
Esimese 2,5 aasta jooksul toimub kõik kiirendatult.
Viimase 6 kuu jooksul kõik aeglustub.
Tekib nii-öelda veesäng.
Lugu algab Jordani jõe ääres, mis on madalaim paik Maa pinnal.
Siin on Jordani jõgi ja Galilea meri.
Lugu liigub Jordani jõe äärest Galileasse.
Sõna sõnalt kulgeb see kogu aeg ülesmäge.
Lõpuks jõuavad nad tõotatud maa kõrgeimasse punkti.
See on Hermoni mägi, mille jalamil on Kaisarea Filipi.
Kogu lugu 2,5 aasta jooksul liigub lugu üles selle kriisini.
Kulminatsiooni jõudmine võttis 2,5 aastat aega.
Niipea, kui on jõutud sellesse punkti,
paneb Jeesus vaimu valmis Jeruusalemma minekuks.
See on kogu aeg allamäge.
Sellest kõrgest punktist alla
Juudasse Perea kaudu, mis asub Ida-Jordanis.
Hermoni mäest põhjas liiguvad nad läbi Perea
Jordani idapoolele Juudasse, kus Jeesus sureb ristil
ning tõuseb kolm päeva hiljem uuesti üles.
Mis on selles nii tähtsat?
Mida Jeesus ootas?
Kogu lugu läheneb kriisile ja järsku võtab täiesti erineva pöörde.
Seega on viimased 6 kuud väga erinevad esimest 2,5 aastast.
Viimane nädal saab veel tähtsamaks.
Enne, kui selle juurde läheme, vaatame, et Galilead kirjeldav osa
Markuse evangeeliumis hõlmab 2,5 aastat.
See on teekond Jordanist Hermonile.
Tema teenistuses on 3 etappi.
Need kolm on Markuse evangeeliumi teemadeks.
Esimeses etapis oli Jeesus väga populaarne.
Tuhanded tulid, et neid tervendataks.
Kogu maa rääkis Temast.
1.-3. peatükis on Jeesuse kui avalikustamine.
Jeesus on seal rahvahulkade ees väga edukas.
Teises etapis algab vastuseis.
Esimene erimeelsus oli hingamispäeva küsimuses.
Sealt liikus see edasi.
Varsti oli Jeesusel rohkem vaenlasi kui sõpru.
Kolmas etapp algab 7.-9. peatükis, kus Jeesus keskendub 12 mehele.
Tuhandetest valis ta välja 12.
Üheksa peatükiga on kaetud 2,5 aastat.
10. peatükk katab 6 kuud.
11.-16. peatükid katavad tema viimase nädala.
Tekib küsimus, mis juhtus selles piirkonnas,
et Jeesus muutis teenistuse suunda nii totaalselt.
Läheme tagasi pildi juurde, mida varem vaatasime.
Vasakpoolne pilt on tehtud Hermoni mäe jalamil.
Seda kohta kutsutakse Kaisarea Filipiks.
See on kõige tähelepanuväärseim koht.
See on Jordani jõe algus.
Selle jõe laius on umbes 30-40 jalga.
See voolab otse kaljust alla Hermoni mäe jalamil.
Sõna sõnalt on see vesi kaljust.
Jordan on jõgi, mis saab alguse ei kusagilt ja suubub ei kusagile.
Tähelepanuväärne vaatepilt.
Seda põhjustab mäe tipust sulav lumi, mis voolab mööda kaljulõhet alla.
Tuleb välja august, mis on jõe tasemest allpool.
Tundub, nagu see lai jõgi voolaks otse kaljust välja.
Võite ette kujutada seda looduslikku fenomeni,
mis kogub enda ümber ebausku ja religioosseid kultuseid.
See oli olnud sajandeid paganakummarduse keskuseks.
Vee kohal, mis voolab kaljust välja.
Ei tea kas näete seda selgelt.
Siin on üks avaus, millest väljaspool on koopad.
Mõned teist on neid näinud.
Sinna pandi jumalate kujusid.
Tahan rääkida kahest erilisest kujust.
Üks oli Kreeka jumal Pani kuju.
Selle ajani kutsuti seda kohta Paneaseks.
Teine oli Caesari kuju.
Selle pani sinna üks Heroodese neljast pojast nimega Philip.
Temale anti see maa-ala pärast Herodese surma.
Ta nimetas kohta enese
ja Rooma imperaatori järgi Kaisarea-Filipiks.
Nii oleme saanud selle topeltnime.
Siin oli kreeka jumal Pani kuju,
kes oli jumal, kuid ta pidi ilmuma sureliku inimesena maa peale.
Meil on Caesari kuju,
kes oli küll inimene, kuid keda juba hüüti jumalaks.
Ühel päeval võttis Jeesus oma 12 jüngrit sellesse paika.
Ta küsis: "Kelleks te arvate mind olevat?"
Kas mõistate, miks Ta küsis seda just seal?
Tema taga oli kuju jumalast, kes pidi saama meheks
ning mehest, keda nimetati jumalaks.
Jeesus küsis jüngritelt, kuhu Tema kuulub.
Nad vastasid, et paljud arvavad, et Ta on kellegi reinkarnatsioon
sest ta oli kolmekümnendates, kuid oli juba niivõrd tark,
mistõttu pidi Ta elama enne kellegi tähtsana.
Jeesus küsis, kes Ta oli siis nn eelmises elus.
Mõned ütlevad prohvet Jeremija, teised Ristija Johannes.
"Kes te ütlete mind olevat?" küsis Jeesus.
Ta ootas 2,5 aastat, et seda küsimust esitada.
Peetrus vastas sellele küsimusele.
Ta ütles, et Jeesus on elanud enne, kuid mitte maailmas vaid seal üleval.
Sina oled Kristus, elava Jumala Poeg.
Tema oli esimene mees, kes seda ütles.
Kas teate, kes oli esimene naine, kes ütles seda mõned nädalad hiljem?
See oli Marta.
Ta ei olnud vaid osav kokk.
Ta oli esimene naine, kuid Peetrus oli esimene mees.
Jeesus sai nüüd talle öelda: "Nüüd võin ma teha kaht asja."
Ta mainis kaht asja, mida ta polnud varem maininud:
Nüüd võin ehitada oma koguduse.
Ta ei olnud selle momendini kunagi kogudust maininud.
Ta õpetas, ravis, toitis rahvahulki ja vaigistas tormi,
kuid ei maininud kunagi, et kavatses kogudust ehitada.
Nüüd võis Ta seda teha, sest Ta ei saanud
ehitada oma kogudust enne, kui inimesed teadsid, kes Ta on.
Kogudust saab ehitada inimestega, kes teavad, kes on Jeesus.
Nii sai kogudus alguse.
Peetrus tähendab tõlkes kaljut.
Siimon oli tema esimene nimi.
See tähendab "pilliroog, tuulest viidud".
Jeesus ütles: "Oled Siimon, kuid mina teen sind kaljuks."
Kaunis mõte.
Peale seda kui Peetrus oli öelnud: "Ma tean, kes sa oled.",
ütles Jeesus: "Võin ehitada oma koguduse ja surra ristil."
Seda prohveteeringut mainis Ta esimest korda,
kuigi ta oli nendega olnud 2,5 aastat koos,
ei olnud ta kunagi vihjanud, et Ta sureb varsti.
Nüüd ütles Ta, et sureb ristil.
Siis Peetrus astus ämbrisse.
Ta oli just nimetanud Jeesust kuningaks, Kristuseks,
kuid ütles: "Ma ei lase sul seda teha."
Kes on kuningas?
"Oled küll kuningas, kuid ma ei lase sul surra."
Ei mingit aukartust.
Võid minule koguduse ehitada, aga ma ei lase sul ristile minna.
Sellepärast pidi Jeesus teda tõsiselt noomima.
See oli jõesäng üleval Hermoni mäel.
Siis võttis Jeesus Peetruse,
Jaakobuse ja Johannese mäe tippu, lumepiirist kõrgemale.
Hermonil on alati lumi.
Seal ütles Peetrus, et Tema riided muutusid
eredamaks kui ükski pesuvahend suudaks teha.
Ta kasutas sõna "valgendaja" või "vanutaja", mida kasutati tol ajal.
Valgus paistis riietest läbi ja nad nägid Tema auhiilgust.
Peale seda tuli ristile minek.
Otse alla lõunasse surema.
See on Markuse evangeeliumi sisu, mida kasutasid Matteus ja Luukas.
Tahan rääkida Markuse evangeeliumist tervikuna.
Mis on selle väärtus?
Esiteks annab see Jeesuse isiksusest selge pildi.
Ei tea, kas olete seda märganud.
Loen mõned salmid.
Ma ei ütle, kus need asuvad.
Kõik need on esimesest 9. peatükist.
Ta ei lasknud deemonitel rääkida, sest nad teadsid, kes Ta oli.
"Ole vait," ütles Jeesus.
Jeesus saatis ta ära hoiatusega: "Ärge rääkige sellest kellelegi!"
Ta keelas neil rääkida, kes Ta oli.
Ta käskis neid, et nad ei räägiks sellest kellelegi.
Ta ei tahtnud, et keegi sellest teab.
Jeesus andis korralduse mitte kellelegi rääkida.
Jeesus saatis ta koju öeldes: "Ära mine külasse."
Jeesus hoiatas, et nad ei või mitte kellelegi Temast rääkida.
Ükski neist ei ole Matteuse, Luuka või Johannese evangeeliumis.
Nendel esimestel 2,5 aastal
keelas Jeesus kellelegi rääkimast, kes Ta oli.
Peale 2,5 aastat küsis Ta:
"Kes ma olen ja kelleks te Mind peate?"
Kas näete, kuidas Ta neid ette valmistas?
Ta tahtis, et nad ise järeldaksid.
Ta ei tahtnud, et nad saaksid teada
kurjadelt vaimudelt või kelleltki teiselt.
Ta tahtis, et see teadmine tuleks Tema Isalt.
Seda nimetatakse messiaanlikuks saladuseks.
See on Markuse evangeeliumis välja toodud.
Sealt tuleb välja, et Jeesus keelas inimestel seda rääkida.
Selliselt hoidis Ta hoolega nende mõtlemist vaos,
kuni nad olid piisavalt kogenud, näinud ja kuulnud.
Me nimetame seda momenti Hermoni mäel suureks tunnistuseks.
See muutis kogu teemat.
Teine suur teema on Kristuse töö.
Kõige tähelepanuväärsem joon Markuse evangeeliumis
on rõhuasetus Jeesuse surmale.
Keegi on öelnud,
et Markuse evangeelium on kui aeglustuv kiirrong.
See galopeerib mõne leheküljega läbi esimese kahe ja poole aasta.
Peale seda ta aeglustub ja järgmised lehed katavad kuid.
Järgmised leheküljed hõlmavad nädalat
ja järgmised üht päeva ning lõpuks on ainult tunnid.
Kolgatal peatub kõik.
Seega ta tormab läbi,
kuid aeglustab, kuni näitab Jeesust ristil.
Selleks Ta tuligi.
See on tähelepanuväärne rõhuasetus
Jeesuse surma nii inimlikele kui jumalikele aspektidele.
Inimlik aspekt on, et Jeesuse üle mõisteti kohut jumalateotuse pärast.
Sama juhtus ka Salmon Rustiga.
Nad mõisteti süüdi nii moslemi kui ka Moosese seaduse järgi.
Jumalateotus väärib surma.
Jeesuse üle mõistetakse
jumalateotuse pärast kohut, sest Ta ütles, et on Jumal.
Juudi seaduses on see ränk kuritegu, mis väärib surma.
Nad püüdsid leida selle kohta tunnistajaid.
Nad ei jõudnud kokkuleppele.
Kohtunikud käskisid Tal endal lõpuks öelda, kes Ta on.
Jeesus juudina pidi vastama.
Nad küsisid: "Kas oled elava Jumala Poeg?"
Jeesus vastas: "Olen."
Kohtunikud käristas riided ning küsis: "Kas kuulsite?"
70 inimest nõudsid: "Surma!"
Probleem oli selles, et nad ei saanud kedagi
ametlikult surma mõista, sest olid roomlaste poolt okupeeritud.
Nad pidid saama roomlastelt loa surmamõistmiseks.
Rooma seaduse kohaselt ei olnud jumalateotus kuritegu.
Mida nad pidid tegema?
Nad said ainult kuritegu muuta.
Kui nad viisid Jeesust Pilaatuse juurde,
süüdistati Teda riigireetmises, mitte jumalateotuses.
Markus toob selle selgelt välja.
Reetmine seisnes selles, et Ta väitis ennast kuninga olevat.
Juutide kuningas.
See on Kristuse surma inimlik pool.
See oli algusest lõpuni ebaõiglane.
Ta ei olnud süüdi jumalateotuses ega riigireetmises.
Selle läbi said nad Teda süüdi mõista.
Markuses tuleb esile ka jumalik külg.
Jeesus teadis algusest peale,
et Tal tuleb surra ja anda oma elu lunastuseks teiste eest.
See pidi juhtuma.
Teda pidi reedetama.
Jumal oli nii plaaninud.
Seda ei saanud vältida.
Peetrus ei oleks tohtinud Jeesust risti eest ära jooksma ahvatleda.
Te saate väga elava pildi
Jeesuse isikust alguses ning tööst ristil surres.
See teeb selle evangeeliumi sobivaks uskmatutele lugemiseks.
Selle juures on veel üks märkimist vääriv fakt.
Läbi kogu evangeeliumi on kaks võtmesõna: hirm ja usk.
Need esinevad algusest lõpuni.
See paneb inimesed valima,
milline on nende reageering sellele loole.
Kas hirm või usk?
Kas mäletate tormi vaigistamist?
Jeesus seisis paadis ja jüngrid ütlesid:
"Kas sulle ei lähe korda, et me hakkame uppuma?"
Jeesus ütles: "Miks te kardate? Kas teil on vähe usku?"
Markus toob kogu aeg välja mõtte - ära karda, usu.
Lõpus, kui Jeesus ilmub ülestõusmisel,
ütleb Markus julgelt, et isegi jüngrid ei uskunud,
et nad Jeesust nägid, kui nad Teda nägid.
Ta pidi neid nende uskmatuse pärast noomima.
Tema lemmikütlusi oli:
"Kas te kardate? Ärge kartke. Uskuge vaid!"
Meil on pilt Jeesuse isikust, Tema tööst ja suhtumisest.
Ära karda, usu vaid, kui tuleb üleloomulik element.
Sellepärast valiksin alati
Markuse evangeeliumi uskmatule andmiseks.
Kui neil pole Jeesusest mingeid teadmisi,
on selles algteadmised, mida nad tõesti vajavad.
Jeesuse isiksus, töö ning jüngrite reageeringud sellele.
Enne kui lõpetame, pean rääkima veel ühest asjast,
sest vastupidiselt tekitab see mitmeid küsimusi.
Markuse evangeeliumi lõpp on väga eriline.
See tegelikult lõpeb keset lauset.
Varasemates versioonides lõpeb see 8 salmi keskel 16. peatükis.
See lõpeb imeliku fraasiga: "Sest nad kartsid.."
Sellega see lõpeb.
Inglise keelses tõlkes "sest nad kartsid" või "kartsid".
See lõpeb järsku lause keskel kartusega,
kuigi Markuse teema on liikuda kartusest usku.
Sellest tekib küsimus.
Mis juhtus ülejäänud looga?
Miks ei ole Markus lõpetatud?
Miks ei ole Jeesuse ilmumist
pärast Tema ülestõusmist Markuse evangeeliumis?
Ainult tühi haud ja selle leidmine,
aga ei mainita, et Jeesus tegelikult kohtus nendega.
See on väga imelik.
Selleks on vähemalt 3 võimalust.
Esiteks, et Markus kavatseski
ebamäärase väljendiga lõpetada ning jätta lõpp avatuks.
See on väga ebatõenäoline, kuna oleks väga kummaline.
See ütleb: "Naised ei öelnud midagi, sest nad kartsid."
See on väga ebatavaline viis hea sõnumi lõpetamiseks.
Teine võimalus on, et Markusel tekkis takistus lõpetamisel.
Keegi segas vahele.
Teda arreteeriti ootamatult või viidi minema
ning käsikiri ei saanud kunagi valmis.
Kolmas võimalus on, et lõpp on kuidagi kaduma läinud.
Lõpp on puruks rebitud.
Käsikirja on moonutatud.
Võimalus on samuti, et Peetrus rebis lõpu ära.
Tuletame meelde, et see on tegelikult Peetrusest.
See on salvestus tema jutlustest Jeesuse osas.
Teame, et ülestõusmise üks olulisim ilmumine oli Peetrusele.
Me ei tea, kus või millal see oli.
Esimene ilmumine inimesele oli Peetrusele.
Selle kohta pole kirjalikke allikaid.
Võib olla mõtles Peetrus, et see oli nii kallis, intiimne
ning isiklik, et ta ei tahtnud seda teistele avaldada.
Me ei tea.
Kui Taevasse jõuame, siis küsime,
võib olla siis ei ole enam huvitav, kuid inimesed küsivad, mis juhtus.
Juhtunud on see, et on lisatud teine lõpp.
Mõnedes Piiblites leiate ühe lõpu, teistes teise.
Mõni on lühike, mõni pikk.
Evangeeliumi teatakse pika-lühikese lõpuga.
Keegi teine on lõpetanud Markuse evangeeliumi.
Nii oleme saanud lõpetatud loo.
Pikem variant, mis on tavapäraselt teie Piiblites
9.-20. salmini tasakaalustab hirmu ja usu.
See ei ütle, et jüngrid ei uskunud isegi, kui nad nägid.
Selles on mõned Jeesuse
tähelepanuväärsed väited, mis inimestele ei meeldi
ja sellepärast kaheldakse pika lõpu paikapidavuses.
Näiteks räägib Jeesus siin keeltes rääkimisest.
See on ainus salvestus, kus Jeesus mainib,
et Tema järgijad räägivad võõraid keeli.
Samuti ajavad kurje vaime välja, tervendavad haigeid,
tõstavad üles madusid ja neile ei tee see midagi.
See juhtus juhuslikult Paulusega Maltal.
Inimestele ei meeldi see.
Seal on ka väide, et Jeesus mainis veega ristimise olulisust päästes.
Ta ütleb: "Kes usub ja on ristitud, saab päästetud."
Inimestele see ei meeldi.
See on tekitanud kõhklust.
Arvatavasti ei kirjutanud seda Markus.
See pidi olema keegi algkogudusest.
Sellepärast näitab see pikem lõpp,
mida algkogudus uskus Jeesuse viimastest tegudest.
Selles on ka elemente teistest evangeeliumitest.
Siin on väike koht Emmause teest ja katke Matteuse lähetuskäsust.
Tundub, et keegi on võtnud erinevaid elemente
teistest evangeeliumitest ning need kokku pannud.
Kui jõuame Taevasse,
saame kõige kohta küsida ja kõik täpselt välja selgitada.
Usun, et pikem lõpp on õige osa Jumala Sõnast
ja peegeldab varakristlikku arusaama,
kui ta ka ei peegelda Markuse sõnu, mis ta Peetruselt kuulis.
Sellega lõpetame Markuse evangeeliumi käsitlemise.
Tõlkinud: Airi Vasar