Timo mår riktigt bra och är en av Guds nåd räddad motorcyklist.
Jag har varit troende ända sedan konfirmandtiden men -
motorcykeln köpte jag först som 39-åring.
Jag blev pensionerad på grund av en hjärnblödning och -
läkaren förbjöd två saker: bungyjump och motorcyklar.
Jag glömde vilket jag absolut skulle undvika -
och för att jag inte tål höga höjder köpte jag en motorcykel.
Det var en rysk 750-kubikare med sidovagn.
Sedan jag var 3 år hade jag beundrat sidovagnarna i pappas böcker.
När jag hittade en på internet var det bara att hämta den.
I somras föll jag illa efter att ha kört av vägen och -
och fick konstatera att det stämmer att det flyger snygga gnistor.
Det känns bara annorlunda när man ser det på nära håll.
Där ligger jag -
huvudet rör sig, benen rör sig -
också fingrarna rör sig - okej.
Jag kravlade fram mig -
och kollade att ingen kör på mig bakifrån -
så jag tryggt kan lyfta upp cykeln.
När allting lugnat ner sig -
såg jag att skadorna begränsades till att min tumme hade gått ur led -
och bromspedalen vridits så resan gick vidare.
Så mycket vet jag, att farten var så hög att -
utan hjälp skulle det ha gått verkligen illa.
Jesus åker alltid med -
men vem som sitter på bakre sitsen kan diskuteras.