TRONS GLÖD Teemu Kaski
Min pappa dog när jag var 12 år och livet förändrades.
På något vis blev jag ensam med min sorg -
och alkoholen blev redan tidigt min tröst.
Jag hittade boxningen och tränaren blev en viktig fadersfigur för mig.
Jag fann ett sätt att ge utlopp för min saknad och var en ihärdig tränare.
Framgången stärkte också min svaga självkänsla.
Efter två finländska mästerskap slutade jag som 21 år gammal.
Jag hade avbrutit skolgången och börjat jobba -
och tränade 6-8 gånger i veckan.
Alltid när det var möjligt drack jag brännvin -
men det var en omöjlig ekvation.
Jag hade försökt med alla metoder och -
var nu ställd mot väggen.
Det skulle ha blivit skilsmässa och jag skulle ha förlorat allt.
Av allt detta hade jag fått en stressklump i magen och -
en rättegång närmade sig -
för jag hade misshandlat en kille på en krog.
Jag befann mig under hårt tryck -
för jag hatade mig själv så mycket.
Då begrep jag att jag måste söka hjälp och -
bad uppriktigt att få bli nykter.
Jag besökte Nastola pingstförsamling -
där jag som 12-åring hade varit när pappa insjuknade i leukemi.
I nödens stund hade vi med familjen varit där ett par gånger.
Jag kom inte ihåg någonting speciellt från den tiden -
men nu bad en kompis mig med till samma församling.
Där förkunnades Jesu Kristi evangelium och -
där rådde samma kraft -
som hade befriat mig från alkoholen 1½ år tidigare.
Då förstod jag att Gud och den Helige Ande hade berört mig och -
nu kallade Jesus mig att ge mitt liv åt Honom.
Då gjorde jag mitt avgörande och överlät mig själv och -
hela min uselhet.
I stället fick jag av Jesus Hans helighet och renhet.
Det var den stora byteshandeln och där började det.
Jag hade blivit förlåten men -
det att kunna förlåta mig själv -
gick inte bara med att knäppa med fingrarna.
Förr bad jag i nödens stund när jag var i nöd -
och det var ett köpslående, men nu ber jag även om allt är bra.
Det är ett kärleksförhållande till Jesus -
och är inte sådant som det varit tidigare.
Det är mitt liv som nu är i Jesus och -
och jag vill leva det varje dag -
för det är ett fullt liv och inte tråkigt.