Mitt namn är Kaisa. Jag tänkte berätta om hur jag växt i min tro.
Jag kommer från en troende familj.
Tron har alltid varit på tapeten.
Min egen tro växte fram -
under skriftskoletiden.
Den blev mer personlig. Jag började fundera på vem Gud är.
Vilken betydelse Han har i mitt liv.
Skriftskolan var en bra grej.
Jag kunde ändå inte hitta en levande församlingsgemenskap.
Tron hamnade i skymundan.
Visst trodde jag.
Den var bara inte den kraftkälla den kunde vara.
Sedan under vintern -
blev jag lite trött och uppgiven.
Jag kände av ångest och depression.
Det kändes som att jag inte räcker till.
Då jag ser på det i efterhand -
tror jag att Gud började väcka mig.
Han visade att jag behöver Honom.
Ingen klarar sig ensam.
Genom förunderlig ledning -
så fick jag mer andlig föda och troende vänner.
Ett väldigt viktigt bibelställe för mig är -
Psaltaren 23.
"Herren är min herde mig skall intet fattas.
Han låter mig vila på gröna ängar, -
han för mig till vatten där jag finner ro.
Han vederkvicker min själ, han leder mig på -
rätta vägar för sitt namn skull. Om jag än -
vandrar i dödsskuggans dal, fruktar jag intet ont -
ty du är med mig. Din käpp och stav, de tröstar mig."