Rasked ajad mu elus algasid juba põhikooli päevil.
Probleemiks olid madal enesehinnang ja enesehävituslikud mõtted.
Need viisid mind mitme enesetapukatseni.
Kui mu mehest sai usklik, läksime koos Helsingisse.
Seal koguduses käies kogesin elava Jumala ligiolu.
Kui andsin oma elu Jumalale, uskusin, et Ta hoolitseb me eest.
Usun jätkuvalt, et Jumalal on minu jaoks plaan.
Tahan seda järgida.
Olen kogenud, kui armastav Jumal on.
Olen õppinud armastama iseennast ja samas ka teisi inimesi.
Usklike osadus on teinud mind seesmiselt tugevamaks.
Tean, et inglid kaitsevad mind
ja Jumalal on minu jaoks palju parem elu varuks.
Olen selle eest väga tänulik.