Sain umbes 6-7 aastaselt usklikuks.
Olin Turus, nelipühi koguduse lastelaagris.
Seal oli palkmaja või ait, kus toimusid palveõhtud.
Küsiti, kes tahab saada usklikuks?
Otsustasin, olles 6-7aastane, et mina tahan saada usklikuks.
Niipea kui olin otsuse teinud, sain Jumalalt nägemuse.
Mind ümbritsevad asjad ja inimesed olid ühtäkki kadunud.
Olin ruumis, mis oli täis uksi.
Enda ümber vaadates nägin vaid tulemerd.
Ühest ukseavast otse mu ees,
nägin rohelist aasa, kust läks läbi liivarada.
Aasa taga oli valge linn.
Ukse ees seisis mees, kelle kätel oli haavad naeltest.
See oli hetk mu elus, mil otsustasin hakata usklikuks.
Kuigi tulen kristlikust kodust ja olen usklikuna üles kasvanud,
on minu eluski olnud oma katsumused.
Jumala abiga olen jõudnud tänasesse päeva.
See on olnud õnnistatud elu.
Tõlge: Mare Peterson