Jumalan rauhaa ja siunausta tänä aamuna!
Mukavaa olla teidän kanssanne ja palvoa iankaikkista Jumalaa, -
Jeesusta Kristusta.
Minua siunaa, kun joku lähtee Tansaniaan. Sehän on mahtava juttu.
Vähän yli 40 vuotta sitten v. 1980 muutimme -
perheeni kanssa Tansaniaan.
Minulta on kulunut varmaan 6 vuotta yhteensä -
Tansaniassa ja Sansibarin saarella.
[Mungu akubariki], ystävä, joka lähdet sinne.
Eikö ollut sujuvaa swahilin kieltä?
No, ei niin kovin sujuvaa, mutta pikkasen osataan.
On niinä vuosina kielikin tarttunut. Jumala siunatkoon.
Haluaisin myös sanoa terveiset sinne.
Minulla on yhteistyökumppani Ugandassa, pastori Henri Minan.
Ehkä noin kuukausi sitten -
hänellä oli suuri kokoussarja Mwanzassa Tansaniassa.
Jumala käyttää häntä voimakkaasti. Siellä on suuret siunaukset.
Rukoillaan, että lähettisisaremme saa olla -
Jumalan voitelussa ja käytössä siellä.
Pitäisikö minun pikkasen kertoa siitä ajasta, -
kun asuimme perheeni kanssa Etelä-Tansaniassa?
Olin siellä työtehtävissä. Silloin tyköni jonakin päivänä tuli...
tai minä menin pieneen paikalliseen seurakuntaan.
Sitten minua pyydettiin olemaan mukana siellä.
Joka sunnuntai minulla oli tilaisuus olla -
pienessä tansanialaisessa seura- kunnassa rannikolla, -
joka on hyvin paljolti muslimi- aluetta.
No, siellä oli mukavaa palvella Jumalaa -
tansanialaisen seurakunnan kanssa.
Joskus kävi näin. Otin nuoria miehiä sinne työtehtäviin.
Niitä töitä tehtiin kylissä ympäri rannikkoa -
ja Etelä-Tansaniassa.
Nämä pojat olivat uskovaisia poikia, miten lie sattunutkin niin.
Nämä uskovaiset pojat lähtivät työtehtäviin -
ympäri eteläisen Tansanian rannikkoa.
Oli mukava kuulla, kun he tulivat viikonloppuna antamaan raporttia.
He kertoivat, että jossain kylässä tuli 50 uskoon.
Ette kai ole työaikana todistaneet?
Ei saa työaikana mennä saarnaamaan.
Ei, eivät työaikana, mutta työajan ulkopuolella he saarnaavat.
Ihmisiä oli tullut paljon uskoon. Minullakin on ollut se periaate, -
että kun olen työelämässä oleva ollut, niin olen koettanut pitää...
En ole aina pystynyt, mutta yleensä olen pitänyt sen eron, -
etten työaikana saarnaile. Silloin voin kyllä sopivasti todistaa, -
mutta kyllä Jumalan asiat ja Jumalan työ ovat eri asia -
kuin maallinen työ. Sitä olen tehnyt maalliselle työnantajalle, -
joka on maksanut siitä palkan.
Hengellisestä työstä palkkaa vielä odottelen.
Tiedän, että tästä työstä tulee iso tili jonain päivänä. Niin.
Jos vain Jumala antaa armon pysyä tässä työpaikassa.
Kyllä Jumala on auttanut ja pitänyt tässäkin työpaikassa, -
vaikka olisi monta kertaa ollut syy antaa minulle potkut.
Jumala ei silti ole antanut potkuja, vaan on vahvistanut -
ja auttanut aina heikkoina hetkinä.
Kyllä on hieno, siunattu asia palvella Häntä kaikissa olosuhteissa.
Niin. Jumalalla on tilanne hallinnassa.
Jokin tämän tyyppinen nimi voisi löytyä tänään puheilleni, -
jotka halua tässä lyhyesti puhua ennen, -
kuin meillä on myös Jumalan ateria -
eli ehtoollisateria tässä edessäni katettuna.
Jotain siitä, miten Jumalan siunaus ja tahto elämäämme -
on monilta osin ennalta määrätty. Minä en usko kohtaloon.
Älkää ymmärtäkö väärin. Kohtalo on mikä se on.
Mutta on olemassa Jumalan säätämys ja tahto -
sinun elämääsi ja minun elämääni.
Kaikkein tärkeintä on toteuttaa tämä Jumalan tahto elämässäsi -
ja minun elämässäni. Niin.
Alussa ihminen luotiin toteuttamaan Jumalan tahtoa.
1. Moos. 1:26-31 sanoo näin.
Tuossa näyttää olleen maailman ensimmäinen seminaarikin.
Sanotaan, että tehkäämme ihminen kuvaksemme.
Tämä oli yhteistyötä, ymmärrystä ja kaikkea.
"Ja Jumala sanoi: 'Tehkäämme ihmi- nen kuvaksemme, kaltaiseksemme; -
ja vallitkoot he meren kalat ja taivaan linnut ja karjaeläimet -
ja koko maan ja kaikki maan matelijat, jotka maassa matelevat.
Ja Jumala loi ihmisen omaksi kuvaksensa, -
Jumalan kuvaksi hän hänet loi; mieheksi ja naiseksi hän loi heidät.
Ja Jumala siunasi heidät, ja Jumala sanoi heille: -
'Olkaa hedelmälliset ja lisääntykää ja täyttäkää maa -
ja tehkää se itsellenne alamaiseksi ja vallitkaa meren kalat -
ja taivaan linnut ja kaikki maan päällä liikkuvat eläimet'.
Ja Jumala sanoi: 'Katso, minä annan teille kaikkinaiset siementä -
tekevät ruohot, joita kasvaa kaikkialla maan päällä, -
ja kaikki puut, joissa on siementä tekevä hedelmä; -
olkoot ne teille ravinnoksi. Ja kaikille metsäeläimille -
ja kaikille taivaan linnuille ja kaikille, jotka maassa matelevat -
ja joissa on elävä henki, minä annan kaikkinaiset viheriät ruohot -
ravinnoksi'. Ja tapahtui niin. Ja Jumala katsoi kaikkea, -
mitä hän tehnyt oli, ja katso, se oli sangen hyvää.
Ja tuli ehtoo, ja tuli aamu, kuudes päivä."
Jumala pyysi tässä ihmisiä tekemään luomakunnan itselleen alamaiseksi -
ja vallitsemaan meren kalat ja taivaan linnut -
ja maan päällä liikkuvat eläimet. Hän antoi siis hallinta-aseman.
Jumala teki ihmisestä pomon.
Jumala laittoi ihmisen hallitsemaan kaikkea luomakuntaan luomaansa.
Jumala ei kuitenkaan asettanut ihmistä hallitsemaan tätä -
herrana ja ylivaltiaana, vaan piti näköjään seminaarin.
"Tehkäämme ihminen kuvaksemme, kaltaiseksemme."
Kun Jumala antoi luomakunnan ihmisen hallintaan, -
niin se tapahtui yhteisymmärryksessä jumalallisen maailman kanssa -
ja myös luodun maailman kanssa. Jumala sopi yhteisymmärryksen.
Luodessaan maailman Hän loi sen niin, -
että ihminen hoitaa tätä maailmaa.
Jumala uskoi luomistyönsä ihmisen hallintaan siten, -
että ihminen ei tuhoaisi sitä, vaan hallitsisi sitä rakkaudella.
Ei Jumala luonut luontoa siksi, -
että ihminen käyttäisi sitä väärin hyväkseen.
Ei sitä varten, että ihminen ahneudessaan riistäisi sieltä -
kaiken raaka-aineen ja tekisi siitä itselleen hyvinvoinnin. Ei.
Hän loi ihmisen hallitsemaan maailmaa ja luontoa niin, -
että ihminen siitä hyötyisi, mutta silti luomakunta menestyisi.
Ihminen saisi hallita luomakuntaa -
rakastavana hallitsijana.
No, melkein voisi sanoa, että ihminen sai Jumalalta diktatuurin, -
mutta ei yksinvaltiutta, vaan niin, että yhteisymmärrys vallitsee.
Miten siinä kävi?
Tässä hallintaseminaarissa täytyi olla mukana myös käärme.
Jumala antoi kaiken luomakunnan hallinnan ihmiselle.
Hän antoi eläin- ja kasvikunnan hallinnan paratiisiolosuhteissa.
Siinä seminaarissa täytyi olla osallisena myös tämä käärme, -
joka tuli ihmistä houkuttelemaan ja sanomaan, -
ettei tämä sopusointu ei ole hyvä. Ei tästä saa kaikkea, mitä pitäisi.
Tästä joutuu tappiolle, eikä hyöty ole riittävä.
Käärme valehteli ihmiselle ja sanoi, -
että kun hallinnan pykäläksi sovittiin, -
että ihminen ei syö tuosta hyvän ja pahan tiedon puusta, -
vaan pysyy siitä kaukana, niin paholainen antoi ymmärtää, -
että nyt on ihminen joutunut tässä syrjityksi.
Ihminen sitten lankesi ja söi hyvän ja pahan tiedon puusta, -
mutta kuunnellessaan paholaista ihminen luopui hallintavallasta.
Ajattele, että Jumala oli sanonut ihmiselle: "Vallitse!"
Sinulla on valta sanoa käärmeelle, mitä tehdään, -
kun olet hallitsijana. Nyt käärme tuli ja sanoi: -
"Noh, ei kai se niin ole?" Paholainen otti ihmisestä otteen -
ja siinä ainakin osan ihmisen hallintavaltaa.
Ihminen luovutti hallintavaltansa, -
jonka hän oli Jumalan edessä yhteisessä sopimuksessa saanut.
Ihminen siis luovutti hallintavaltansa osittain käärmeelle.
Sen takia hän alkoi totella houkuttelevaa paholaista.
Siinä hän menetti Jumalan siunauksesta osansa.
No, mitä siitä seurasi?
Siitä seurasi syntiinlankeemus ja myös karkotus Jumalan paratiisista -
ja niistä olosuhteista, joihin Jumala oli ihmisen tarkoittanut.
Jumala joutui pistämään ihmisen pois paratiisin ihanuudesta.
Saatana oli tullut varastamaan, tappamaan ja tuhoamaan.
Siksi se varasti ihmiseltä tämän hyvän ja hienon osan -
ja sen, mikä siellä oli vallinnut.
Galatalaiskirjeessä sanotaan Hengen hedelmästä, -
että se on rakkaus, ilo, rauha, pitkämielisyys, ystävällisyys, -
hyvyys, uskollisuus, sävyisyys, itsensä hillitseminen.
Ihminen ei hillinnytkään itseään, -
vaan menetti myös Hengen hedelminä -
ihmisen elämää ja luomakuntaa vallitsevat asiat.
Kun ihminen lankesi syntiin, niin mitä siitä seurasi?
Sijaan tuli jotain muuta. Galatalaiskirje puhuu myös -
ihmisen lihan teoista: "haureus, saastaisuus, irstaus, -
epäjumalanpalvelus, noituus, vihamielisyys, riita, -
kateellisuus, vihat, juonet, eriseurat, lahkot, kateus, -
juomingit, mässäykset ja muut senkaltaiset, -
joista teille edeltäpäin sanon, niinkuin jo ennenkin olen sanonut,
että ne, jotka semmoista harjoittavat, eivät peri Jumalan valtakuntaa."
Siis luomakunnassa edelleen kuitenkin vallitsi tilanne, -
että asiat olivat Jumalan hallinnassa, -
mutta ihminen menetti hallintavaltansa.
Hän ei pystynyt enää sen jälkeen kontrolloimaan omin voimin itseään.
Ihminen menetti siunatun herruuden, -
joka hänellä paratiisissa oli.
Silti nämä asiat edelleen ovat Jumalan hallinnassa.
Ihminen voi Jumalan avulla hallita näitä kaikkia asioita, -
näitä synnillisiä elämään liittyviä asioita.
No, Jumala näki ja tiesi tämän tilanteen, -
kun ihmiskunta ajautui syntiin- lankeemuksen kautta pahoille teille.
En tiedä, onko sinulle joskus käynyt niin, -
mutta koko ihmiskunta meni pahoille teille.
Jumala näki tämän ja sanoi, -
että tälle asialle pitää jotakin tehdä.
Jotain, mikä saa palautettua ja korjattua asiat.
Ei Jumala näet ole sinua luotuansa unohtanut eikä hyljännyt.
Jumala on kuullut ja ymmärtänyt sinun huutosi.
Jumala tietää, mistä kuilusta sinä huudat.
"Syvyydestä minä huudan sinua, Herra."
Sellaisia syvyydestä huutajia me olemme, -
mutta Jumala ei ole meitä koskaan unohtanut syvyyteen.
Nimittäin ne, jotka huutavat Häntä avuksi, -
Jumala pelastaa ne.
Jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu.
Kuule, jos vaikka kuinka syvällä olet ja huudat Herraa, -
niin tulee Jumalan Sana sinua vastaan, ei tyrmäävänä.
Vaikka mistä ja kuinka syvältä huudat Herraa, -
niin Hän pelastaa sinut. Ei ole syvyyttä, josta Hän ei pelastaisi.
Raamattu näet sanoo: jotka huutavat Häntä avuksi.
Kuka huutaa? Syvältä? Matalalta? Vasemmalta? Oikealta?
Huutaako idästä? Lännestä? Afrikasta? Aasiasta?
Huutaako Tansaniasta? Kiinasta? Vai mistä?
Huutaako Thaimaasta?
Joka huutaa avuksi Herran nimeä, niin se pelastuu.
Ajattele! Se pelastuu.
Mustat ihmiset, keltaiset ihmiset, valkoiset ihmiset.
Kaikki, jotka huutavat avuksi Herran nimeä, ne pelastuvat, -
mutta ne eivät saa huutaa "ketun häntä kainalossa".
Eli niin, että huutavat Herraa ja seuraavana päivänä unohtavat.
Eräs pyhäkoulunopettaja sanoi, -
että romanipojan kanssa oli sovittu, -
kun oli opetettu, kuinka ollaan uskossa -
ja oli rukoiltu uskoontuloa. Sitten seuraavana sunnuntaina...
Se nyt sattui olemaan romanipoika, se olisin voinut olla minäkin.
Opettaja kysyi pikkupojalta seuraavana sunnuntaina: -
"No, oletko sinä nyt ollut uskossa, kun viimeksi rukoiltiin?"
Pikkupoika vastasi: "En minä ole muistanut."
Niin, kun sinäkin huudat avuksi Herraa, -
niin Herra auttaa ja on sinun kanssasi. Älä unohda!
Arvaa mitä? Jumala ei näet ole unohtanut.
Vaikka me unohdamme, niin Jumala ei unohda kyllä sinua.
No, näin meidän on käynyt -
ja olemme tällaisessa tilanteessa, mutta se on Jumalalla hallussa.
Jumala katsoo, että ei tästä nyt näytä taaskaan...
Tämä ihmissuku ja ihmiskunta nyt luisuu liian kauas.
Jumala katsoi ihmissukua ja sanoi, että kyllä jotain pitää tehdä.
Nämä eivät muista, vaan ovat unohtaneet.
Kun nämä eivät muista, niin Hän ajatteli, -
että tämän asian puolesta pitää tehdä jotain.
Sitten täällä sanotaan, että tapahtui niin...
No, palaamme siihen myöhemmin, -
mutta kun Pyhä Henki oli vuodatettu, niin Pietari nousee -
ja saarnaa seuraavan saarnan.
Tässä menemme välillä eteen ja välillä taakse.
En ole osannut tätä puhetta organisoida, -
että se menisi ihan loogisesti koko ajan.
Apostolien tekojen 2. luvussa Pietari saarnaa: -
"Vaan tämä on se, mikä on sanottu profeetta Jooelin kautta:"
Oli näet tullut melkoinen epätietoisuus, mistä on kyse, -
ja Pietari selittää, mistä tässä on kyse.
On sanottu profeetan kautta eli oli ennakolta tiedetty.
Oli ennakolta ajateltu. Oli ennakolta suunniteltu.
Jumala ei katsos unohda suunnitella, mitä sinun pitää tehdä.
Kun olet kiusauksissa, niin Hän on valmistanut ennakolta jo ulospääsyn.
Älä luule, että Jumala ei ole valmistanut sinulle pääsyä.
Raamattu sanoo, että Hän on valmistanut.
Kun olet kiusauksissa, kun sinulla on seinä edessä, -
kun olet umpikujassa, niin Herra on jo valmistanut sinulle pääsyn.
Boliviassa rikolliset hyökkäsivät veljien kimppuun.
Niin kävi, että kun ne aseella uhkasivat, -
niin toisen niistä veljistä Jumala...
Olen kuullut tämän todistettavan tästä pulpetista tässä huoneessa.
Lähetyssaarnaajaveljet kertoivat, mitä siellä tapahtui, -
kun he olivat umpikujassa. Heillä oli edessään seinä, -
ja sinne tulivat moottoripyöräkaverit.
Ei ollut muuta tarkoitusta kuin tappaa ja tuhota.
En tarkkaan muista, mutta jotenkin toinen niistä veljistä sai kuulla -
Jumalan kuiskauksen, ohjauksen.
En tiedä, muistatteko vielä sen. No, se oli kuitenkin niin, -
että Jumala käski jonkun sanan...
...kuiskasi tämän veljen korvaan.
Hän astui moottoripyörään ja ajoi siitä pois.
Ne olivat menossa johonkin kokoustilaisuuteen.
Toinen niistä veljistä jäi sinne.
He tulivat paikkaan, minne he olivat matkalla pitämään kokousta.
Tämä toinen veli, joka sai johdatuksen -
ja jota aseella uhattiin, niin hän moottoripyörällä ajoi.
Hänen peräänsä ei ammuttu.
Hän tuli ihan lähellä olevaan paikkaan, -
jossa heidän kokouksensa piti olla.
Sitten kuitenkin kävi ilmi, -
ettei siellä mitään moottoripyörää ollut. Ei sitä kukaan vienyt, -
mutta se kaveri siirtyi sinne kokouspaikkaan -
Jumalan yliluonnollisen johdatuksen kautta.
Muistan tämän nyt niin huonosti, ettei kannata ihan tarkkaan...
Joka tapauksessa toinen kaveri jäi sinne -
ja hyvin vaikeasti loukkaantui siinä ammuskelussa, -
niin tämä toinen ihan vahingoittu- mattomana siirtyi paikkaan, -
jossa heillä piti se kokous olla. Ei tästä umpikujasta kai mennyt -
mitään tietä. Moottoripyörällä vain ajeli kokouspaikkaan.
Semmoista se on, kun Jumala johtaa umpikujasta pois.
Jos sinulla nyt on umpikuja, niin Jumalalla on moottoripyörä, -
jolla Hän ajelee sinut pois umpikujasta.
Todistus on ihan konkreettinen. Veli elää, -
on helluntaiherätyksessä ja on sen tässä puhunut.
Jostain se todistus löytyy. Eihän Jumala sinua umpikujaan jätä, -
kun Jumalalla on moottoripyörä. Hän vie sinut pois.
No, näin Jumala on ennalta valmistanut pääsyt.
Kun Jumala on ne valmistanut...
Antakaas, kun vielä palaan tähän Jooelin ennustukseen.
"Ja on tapahtuva viimeisinä päivinä, sanoo Jumala, -
että minä vuodatan Henkeni kaiken lihan päälle.
Teidän poikanne ja tyttärenne ennustavat, -
vanhuksenne näkevät unia, nuorukaisenne näkyjä."
Mistä tulisi profeetta, joka kertoisi minulle näitä asioita?
Ei se ole kaukana, kun tässä sanotaan, -
että omat poikanne/tyttärenne, omat nuorukaiset ja vanhukset.
Seurakunta elää yhteiselämää.
Seurakunnassa Jumalan Henki toimii -
sinun ja minun poikieni/tyttärieni kautta.
Jumalan seurakunnassa toimii Pyhä Henki, -
ja vanhukset... Minullakin jo on niin lonkat kipeät, -
mutta minäkin vaan täällä vielä puhun -
ja koetan tuoda Jumalan asioita esille.
Eikö ole mahtavaa? Mistä löytyy profeetta? Teidän perheestä löytyy.
Kun Herrassa Herraa palvelemme, -
niin meidän täytyy ymmärtää ja auttaa toinen toistamme, -
profetoida toinen toisillemme, palvella...
Tässä lukee: palvelijoiden ja palvelijattarien päälle -
minä vuodatan Henkeni, ja he ennustavat.
No, miten ihmeessä saisi Pyhän Hengen täyteyden?
Tässähän sanotaan: rupea palvelijaksi, -
rupea palvelijattareksi.
"Palvelijoiden ja palvelijattarien päälle minä näinä päivinä -
vuodatan Henkeni, ja he ennustavat."
Katso, profetia ei ole aina ennustamista.
Profetiahan on nimenomaan rohkaisua -
ja kaikkea tällaista ihmisen olotilaan liittyvää ohjausta.
Profetia voi olla opetusta. Siinä voi olla tiedon sanoja.
Siinä voi olla viisauden sanoja, -
mutta "palvelijain ja palvelijattarien päälle..."
Rupea palvelijaksi seurakunnan keskellä, -
veljien ja sisarien keskellä, kuten jo ehkä oletkin.
Oletko huomannut, että kun sinä palvelet seurakunnassa...
Ei sen niin näkyvää ulospäin tarvitse olla.
Kun kuitenkin rukoilet seurakunnan veljien/sisarien puolesta, -
niin täällä on ihan selvästi Jumalan lupaus, -
että Hän niin päivinä vuodattaa Henkensä niitten ihmisten päälle.
Kun palvelet seurakuntaa rukouksin, -
kun palvelet veljiäsi ja sisariasi rukouksin, -
niin Jumala vuodattaa sinun päällesi öljyä.
Jumala voitelee sinua öljyllä niin, -
että kun on ollut hengellistä ihottumaakin, -
niin se parantava öljy poistaa hengellisen ihottumasi.
Minulla oli ihottuma, johon panin öljyä, niin se on poistunut.
Tiedän, että kun sinä palvelet Jumalaa, -
niin Hän vuodattaa Henkensä sinun päällesi. Miksi?
Siksi, että sinä olet jumalanpalvelija Kristuksessa.
Kun olet jumalanpalvelija Jeesuk- sessa, niin sinulle kuuluu jotakin.
Sinulle kuuluu Hengen vuodatus, jonka Jumala on sinulle luvannut.
Ei paholainen pysty sitä sinulta varastamaan, -
niin kuin se varasti ensimmäisiltä ihmisiltä paratiisissa.
Jumala palauttaa sinulle ihmeellisen ihanan voitelun, -
kun sinä olet palvelija/palvelijatar.
"Minä annan näkyä ihmeitä ylhäältä taivaalta, -
merkkejä alhaalla maan päällä, verta, tulta ja savupatsaita."
Sitten tapahtuu luomakuntaa mullistavia asioita: -
"Aurinko muuttuu pimeydeksi, ja kuu vereksi ennenkuin Herran päivä -
tulee suuri ja julkinen. Ja on tapahtuva, -
että jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu."
Siellä ihan kaikkein syvimmällä huutava.
Ei Johannes Kastaja...
Tämä on taas Soinisen Vilhon juttuja. Hän sanoi, -
että kun ihminen on niin väsynyt, ettei se jaksa enää mitään, -
niin se viimeisillä voimillaan kuulemma pystyy liikuttamaan silmiä.
Voi siis liikuttaa silmiään.
Johannes Kastaja ei kovin korkealta saarnaa saarnatessaan: -
"Katso, Jumalan Karitsa." Hän ei aseta kovin suuria vaatimuksia, -
vaan sen mitä ihminen viimeisillä voimillaan pystyy tekemään: -
pystyy katsomaan. Kun hän katsoo Jumalan Karitsaa, se riittää jo.
Jos olet oikein syvällä, niin voit vielä nostaa katseesi -
Jumalan Karitsaan. "Katso, Jumalan Karitsa, -
joka poisottaa maailman synnin." Sinulta otetaan synti pois, -
kun vielä silmät pystyvät liikkumaan, -
kun hengellisesti pystyt nostamaan katseesi Jeesukseen.
Ei tarvita sen enempiä tekoja. Niin.
Katso, Jumalan Karitsa, niin Hän ottaa sinulta pois synnit.
Kun huudat avuksi Herran nimeä, niin sinä pelastut.
"Te Israelin miehet, kuulkaa nämä sanat: -
Jeesuksen Nasaretilaisen, sen miehen, -
josta Jumala todisti teille voimallisilla teoilla ja ihmeillä -
ja merkeillä, joita Jumala hänen kauttaan teki teidän keskellänne, -
niinkuin te itse tiedätte, hänet, joka teille luovutettiin,"
Sitten tämä, jota haluan vielä tänään pikkuisen painottaa: -
"Jumalan ennalta määrätyn päätöksen ja edeltätietämyksen mukaan."
Kun tämän oikealla tavalla ymmärtää, -
niin tämä auttaa meitä uskomaan monta asiaa.
"te laista tietämättömien miesten kätten kautta naulasitte ristille -
ja tapoitte. Hänet Jumala herätti ja päästi kuoleman kivusta, -
niinkuin ei ollutkaan mahdollista, että kuolema olisi voinut hänet pitää.
Sillä Daavid sanoo hänestä: 'Minä näen alati edessäni Herran, -
sillä hän on minun oikealla puolellani, etten horjahtaisi.'"
Eli Pyhän Hengen vuodatus -
ja kaikki pelastus, - ihmisen palautuminen -
Jumalan siunauksen tielle. Jumala näki hyväksi vuodattaa -
Pyhän Henkensä. Jumala sanoi, ettei tämä voi mennä näin, -
eikä ihmisen kohdalla jatkua näin.
Niinpä hän vuodatti Pyhän Henkensä.
Pyhä Henki on keskellämme siunaavana voiteluna ja öljynä.
Nyt tästä sanotaan jotakin...
Kun tässä on tämä pelastusasia, niin milloin...
On vähän sekaannuttavaa, kun on ennaltamääräämisoppi.
Uskotaan kohtaloon. Minut on määrätty ja sinua ei.
Ei se sillä lailla mene.
Jumalan ennaltamääräämisoppi on vähän erilainen -
kuin ihmisten laatimat ennalta- määräämisajatukset/-opetukset.
Tässä on kuitenkin sanottu, että on edeltä määrätty.
Milloin tämä päätös on tehty?
Milloin on määrätty, että ihminen pelastuu?
Milloin on tämmöinen ennalta- määräysoppi tehty?
Älkää ymmärtäkö väärin, -
mutta yritän pikkasen tätä valottaa -
ennen kaikkea itselleni, mutta ehkä samalla myös teille.
Efesolaiskirjeessä sanotaan 1. luvussa jakeesta 3 eteenpäin: -
"Ylistetty olkoon meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen Jumala ja Isä, -
joka on siunannut meitä taivaallisissa -
kaikella hengellisellä siunauksella Kristuksessa,"
Avainsana on, että Jumala on siunannut meitä -
Kristuksessa Jeesuksessa.
Vaikka on valtavan hyviä saarnamiehiä, -
niin ei Jumala ole siunannut meitä niissä saarnamiehissä, -
vaan siinä Kristuksessa, jota saarnamiehet palvelevat.
Jos esim. rukoillaan sairaitten puolesta, -
niin ei se auta, jos saarnamies rukoilee, ellei se ole Kristuksessa.
Saarnamies voi koskettaa rukoilles- saan ja panna käden sairaan päälle.
Sairas tulee terveeksi, mutta ei se tule terveeksi siksi, -
että siinä päätä koskettaa saarna- miehen ehkä känsäinenkin kämmen, -
vaan siksi, että siinä koskettaa haavoitettu kämmen.
Niin, kun siinä koskettaa kämmen, -
joka sisältää ennaltamääräyksen.
Siinä haavoitetussa kämmenessä, -
siinä on ennaltamääräys!
Ennaltamääräys, joka vapauttaa sinut synneistäsi!
Ennaltamääräys, joka nostaa sinut sieltä syvyydestä!
Siinä on ennaltamääräys, joka poistaa sinulta hengellisen ihottuman.
Ennaltamääräys, joka poistaa sinusta hengellisen sairauden.
Tämä ennaltamääräys myös puhuu terveyttä.
Se puhuu uutta voimaa.
Siinä koskettavassa kämmenessä on ennaltamääräys uudesta voimasta.
Siinä lukee: nuoret miehet väsyvät, nääntyvät, kompastuvat ja kaatuvat, -
niin kuin sisaret ja seurakunnat kompuroivat, -
niin siinä, jotka Herraa odottavat, saavat uuden voiman.
Siinä kämmenessä lukee: saa uuden voiman.
Saa uuden voiman. Saa uuden voiman.
Tämä ennaltamääräys ei ole -
kovin hetkessä -
tai sattumalta tai äkkipikaistuksissa -
kokouksen lopussa lausuttu: "Tulet nyt terveeksi."
Ei ole, vaan se on jo lausuttu Golgatan ristillä: -
"Sinä tulet terveeksi! Sinä pelastut!"
Se on jo Golgatalla lausuttu: -
"Anna heille anteeksi. He eivät tiedä, mitä he tekevät."
Siinä on lausunto, mikä on jo Jumalan Hengellä todistettu -
ikuisista ajoista lähtien, että kun Kristuksen siunaus koskettaa, -
niin se tuo pelastuksen. Halleluja!
Se tuo pelastuksen kaikista vammoistasi ja vaikeuksistasi.
Se antaa sinulle osuuden iankaikkisuudesta, -
sellaisesta Jumalan siunauksesta, -
jota ei paholainen päässyt turmelemaan.
Se turmeli ihmiselämämme paratiisin lankeemuksessa, -
mutta Kristus toi meille iankaikkisuudesta elämän, -
jota paholainen ei ole päässyt koskettamaan -
ja siinä siunauksessa, mikä Jeesuksessa on.
Se on läpäissyt kaikki kiusaukset.
Maan päällä ollessaan Jeesus läpäisi kaikki kiusaukset.
Ei yhtään lankeemusta. Kiitos Jumalalle!
Näin se on meille tallennettuna.
Iankaikkisuudesta sanotaan näin. Aloitin lukea Efesolaiskirjettä.
Ehkä voimme sitä enemmän ymmärtää, kun siinä sanottiin näin: -
"niinkuin hän ennen maailman perustamista oli hänessä valinnut -
meidät olemaan pyhät ja nuhteetto- mat hänen edessään, rakkaudessa, -
edeltäpäin määräten meidät lapseuteen, -
hänen yhteyteensä Jeesuksen Kristuksen kautta, -
hänen oman tahtonsa mielisuosion mukaan, -
sen armonsa kirkkauden kiitokseksi, minkä hän on lahjoittanut meille, -
siinä rakastetussa, jossa meillä on lunastus hänen verensä kautta, -
rikkomusten anteeksisaaminen, hänen armonsa rikkauden mukaan.
Tätä armoa hän on ylenpalttisesti antanut meille -
kaikkinaiseksi viisaudeksi ja ymmärrykseksi, -
tehden meille tiettäväksi sen tahtonsa salaisuuden, että hän, -
päätöksensä mukaan, jonka hän oli nähnyt hyväksi itsessään tehdä -
- siitä armotaloudesta, minkä hän aikojen täyttyessä aikoi toteuttaa,
- oli yhdistävä Kristuksessa yhdeksi kaikki, -
mitä on taivaissa ja mitä on maan päällä."
Ei pystynyt tätä päätöstä tekemään edes seminaari, -
vaan Hän itsessään teki tämän päätöksen.
Jumala itsessään päätti, että pelastuu, parantuu, -
on siunattu, saa uuden voiman.
Jumala oli tehnyt tämän päätöksen itsessään.
"Hänessä me myös olemme saaneet perintöosan, -
ollen siihen edeltä määrätyt hänen aivoituksensa mukaan, -
hänen, joka vaikuttaa kaikki oman tahtonsa päättämän mukaan,"
Tämä siis päätetään Jumalan tahdon mukaan.
Katsos, jos sanotaan: minä tahdon, niin kyllähän me tahdomme, -
mutta ei riitä, että me tahdomme. Pitää vielä olla Jumalan tahto, -
Jumalan tahto pelastukseen. Ei riitä, että minä tahdon, -
mutta kun tiedämme ja ymmärrämme, -
että tästä samasta asiasta on myös Jumalan tahto.
Kun sinun tahtosi ja Jumalan tahto yhdistyvät, niin mikä voi estää?
Kuka voi olla sinua vastaan, koska Jumala on sinun puolellasi?
"että me olisimme hänen kirkkautensa kiitokseksi, -
me, jotka jo edeltä..." Taas ollaan etunojassa.
Katsos, joskus työelämässäkin sanotaan, -
että asioita pitää vähän etukäteen aavistella ja toimitella.
Varsinkin, jos jotain vaikka projektia hoitaa, -
ja on olemassa erilaisia mielipiteitä, eikä oikein tiedä...
ja varsinkin, jos on ristivetoa.
Silloin vähän edeltä tietävä on aina etulyöntiasemassa.
Jumala on etulyöntiasemassa näissä meidän siunausasioissamme.
"...jo edeltä olimme panneet toivomme Kristukseen."
Jumala on siis jo edeltä tämän nähnyt ja määrännyt.
Kun me alistumme Hänen tahtoonsa, ei meidän tahtomme mukaan, -
vaan Hänen iankaikkisen tahtonsa mukaan, -
niin sitten tapahtuu Jumalan tahto elämässämme.
Sitten tulee siunaus, ja rukoilemamme asiat toteutuvat.
"Hänessä on teihinkin, sittenkuin olitte kuulleet totuuden sanan, -
pelastuksenne evankeliumin, uskoviksi tultuanne pantu -
luvatun Pyhän Hengen sinetti," Jos ihmiset on edeltä määrätty -
pelastukseen, niin eikö kaikki ole hyvin?
No, ei ole. Se ei riitä. Miten niin?
On hyvä, että on määrätty pelastukseen, mutta tässä sanotaan, -
että meidän pitää ottaa se pelastus vastaan.
Katsos, ei voi sanoa niin, ettei se kuulu minulle.
Ei se kuulukaan niin kauan kuin et alistu Jumalan tahtoon -
ja vastaanota siunausta. Ei se kuulu sinulle, koskei se ole sinulla.
Kun alistut Jumalan tahtoon, otat pelastuksen vastaan, -
vastaanotat Jeesuksen omana Vapahtajanasi, -
niin sinuun pannaan luvattu Pyhän Hengen sinetti.
Sinut sinetöidään Jumalan omaisuudeksi -
eikä sinua tuomita kadotukseen saatanan kanssa.
Paholainen on tuomittu. Jos et sinä ota vastaan -
Jumalan ennalta määrättyä pelastusta, -
niin kuka sinut voi pelastaa? Ei Jeesus voi sinua pelastaa, -
jos et ota Häntä vastaan. Kun sinä otat Hänet vastaan, -
sen edeltä määrätyn pelastuksen, niin sinä saat vapauden.
Sinulle tulee ihana uusi aika.
Kaikissa vaikeuksissasi, kulkemissasi syvyyksissä tiedät, -
että kun huudat, Jumala kuulee ja Jumala vastaa.
Miksi Jumala vastaa? Siksi, että Hän on edeltä määrännyt.
Hän on kirjoittanut nimesi sinne kirjaan, -
eikä sinun nimeäsi koskaan pyyhitä pois, -
jos otat vastaan Pyhän Hengen ja pysyt siinä.
Jos et vastaanota Pyhän Hengen sinettiä etkä pelastusta, -
niin kuka sinut voi pelastaa? Kuka tulee syvyyteen?
Ei kukaan. Jeesus vain on jo tullut hakemaan sinut sieltä.
Sinun täytyy siis ottaa pelastajasi vastaan.
Muuten sinä jäät syvyyteen yksin.
Kuka syvyydessä on kaverina? Se on paholainen.
Jumala vapauttaa sinut paholaisen orjuudesta, -
koska Hän on edeltä määrännyt sinut pelastukseen.
Voit ottaa pelastuksen ihanuuden vastaan Jumalan armosta.
Pietarikin kirjoittaa täällä: "tietäen, ettette ole millään katoavaisella, -
ette hopealla ettekä kullalla, lunastetut turhasta, -
isiltä peritystä vaelluksestanne,"
Kumma, kun luullaan, että voi vielä hopealla ja kullalla saada pelastuksen.
En puhu nyt mistään kiiltävästä hopeasta tai kullasta.
Puhun ihmisten uskonnollisuudesta.
Ne luulevat uskonnollisella asenteellaan tai teoillaan, -
kirkkoon tai seurakuntaan kuulumisella...
Anteeksi vaan, ei edes Siion- seurakuntaan kuuluminen pelasta.
Teidän johtavat papit sanovat, ettei ei pelasta edes se.
Se, joka kuuluu Jeesukselle Kristukselle -
ja liittyy seurakuntaan olosuhteista riippumatta, se pelastuu,
koska hänet on ennalta määrätty Kristuksessa pelastumaan.
Sinut on määrätty ennalta Kristuksessa pelastumaan. Niin.
Pietari kirjoittaa: "lunastetut turhasta, -
isiltä peritystä vaelluksestanne,"
Ei perimätieto, ei peritty uskonnollisuus/kristillisyys, -
kun ihminen on syntynyt kristilliseen maahan -
ja on kristillisen seurakunnan jäsen, niin se ei riitä.
Vaan Kristuksen kalliilla, virheettömällä, tahrattomalla verellä.
"hänen, joka tosin oli edeltätiedetty jo ennen maailman perustamista,"
Se on niin varma, että tämä asia päätettiin jo silloin, -
kun ei ollut aikaa eikä maailmaa, ei ihmisiä, ei puita, -
ei jänistä eikä kania kulkemassa metsikössä.
Silloin oli jo päätös olemassa, -
että tämän Matin ja Pekan, -
Maijan ja vaikka Veeran nimet ovat -
kirjoissa. Nyt kun ne vaan tulisivat ottamaan Jeesuksen vastaan!
Eikö niin? Jumala katsoo ja Jeesus katsoo.
Jeesuksen kädet ja kylki vuotavat haavoistaan.
Jeesus odottaa: kun ne tulisivat, tulisivat.
Minä haluaisin mennä Isän eteen ja näyttää, -
että kyllä tämä Matti otti minut vastaan, -
Maija otti minut vastaan.
Sitten katsoo, että nimi on täällä kirjassa. Ei oteta sitä pois.
Jeesus sovitti meidät. Olisi paljon puhuttavaa, -
mutta meillä on myös tämä ihana pöytä, -
Herran pöytä. Se on seurakunnan pöytä, -
mutta ennen kaikkea Herran seurakunnan pöytä. Eikö niin?
Se on ennen kaikkea Jumalan seurakunnan pöytä.
Kun olemme puhuneet Jeesuksesta, on tullut elävästi mieleen -
Jeesuksen ristinkuolema ja nämä asiat.
Ei Jeesus varmaan oikein pidäkään siitä, -
että inhimillisesti Häntä muistamme, mutta on ehtoollinen.
Siinä on inhimillistä Jeesuksen muistamista. Hän sanoo: -
"Muistakaa minua. Älkää unohtako minua. -
Älkää unohtako minua ehtoollisten välillä."
Tänään, kun on ehtoollinen, te muistatte. Väliaikana ette.
Seuraavalla kerralla koettakaa taas muistaa. Ei.
"Muistakaa minua." Jeesus korostaa tätä.
"Muistakaa minua. Niin usein kuin te juotte ja te syötte, -
niin te julistatte." Mitä?
Minä yleensä julistan ylösnousemusta, -
mutta Jeesus sanoo ehtoollisen asettamisessa: Herran kuolemaa.
Te julistatte, että Herra kuoli teidän puolestanne.
Te julistatte lihallisten himojesi kuolemaa, -
sinun houkutustesi kuolemaa.
Sinä julistat syntiesi ristiinnaulitsemista.
Sinä julistat vapautta, mutta kuoleman kautta. Niin.
On hienoa olla tänään tässä pöydässä osallisena.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare