Hej, och varmt välkommen till ett nytt program -
i serien om Upprättelse och Lärjungaskap.
Förra veckan såg vi på hur Jesus kan läka ett sårat hjärta.
I Bibeln betyder ordet hjärta oftast hela vår inre människa, -
vår mänskliga ande och vår själ.
Vi studerade några bibelställen som beskriver -
hur vi kan såras och skadas både i själen och anden -
och hur Jesus längtar efter att hela och upprätta oss på insidan.
Idag ska vi se lite mer grundligt på en fas i våra liv -
där vi är särskilt sårbara -
för att ådra oss skador i vårt hjärta: Tiden i moderlivet.
Denna världs attityd verkar vara -
att en människas liv börjar när hon föds och att det är först då -
hon får sitt människovärde.
Innan födseln definieras barnet helt enkelt -
som del av mammans kropp.
Detta är inget bibliskt tänkande.
Oavsett vilken frågeställning vi utforskar i dessa program -
kommer vi alltid söka i Bibeln för att se vad den har att säga oss.
Idag ska vi se vad Bibeln lär oss om människolivets början -
och den betydelse det har vilken grund som läggs under fostertiden.
VILKEN BETYDELSE KAN TIDEN I MODERLIVET HA?
Gud sade till profeten Jeremia: -
"Förrän jag danade dig i moderlivet, utvalde jag dig, -
och förrän du lämnade modersskötet, helgade jag dig.
Jag satte dig till en profet för folken."
Enligt mänskligt tänkande blir en människa till genom -
att en massa spermier kämpar om att komma först fram till ägget.
Varje spermie bär på en unik DNA kombination -
och vilka egenskaper en människa får beror i stor grad -
på vilket DNA som finns i spermien och ägget.
Om det ska bli en människa som är kort eller lång, -
rödhårig eller blond, med mer eller mindre anlag -
för det konstnärliga, praktiska eller akademiska, -
en äventyrare eller en som föredrar det trygga, -
allt beror på vilken spermie som kommer först.
Men vem ligger bakom att en viss spermie -
har fått en viss DNA-sammansättning?
Och vem ligger bakom att just den spermien kommer först?
Och vem ligger bakom DNA-samman- sättningen som finns inom ägget?
Gud säger att Han kände Jeremia -
innan spermien och ägget smälte samman.
Han säger att det faktiskt var Han som danade Jeremia.
För att åstadkomma detta -
använde Gud de fantastiska processer jag just beskrivit.
En människa blir inte till av en tillfällighet, -
hon blir till därför att hon är önskad av Gud.
Gud låter Jeremia få veta att det inte var så -
att när Jeremia föddes studerade Gud honom för att se -
hur han var sammanfogad och så fann Gud -
att han borde vara någorlunda lämpad att bli profet.
Jeremia föddes som en idé i Guds tanke och sinne -
innan hans liv började i det fysiska.
Jag tror att samma sak gäller varenda människa.
Det Gud säger till Jeremia har relevans för oss alla, -
även om inte alla är kallade att bli profet.
Ingen av oss blev till av en tillfällighet eller ett misstag.
Du fanns i Guds tanke innan du blev till i det fysiska.
Gud ville ha dig.
Det betyder inte nödvändigtvis att Gud ville -
eller låg bakom de omständigheter som du blev till under.
Gud är hundra procent god, Han ligger aldrig bakom något ont.
Men Gud gav i enlighet med Sin goda plan människan en fri vilja.
När hon använder den till ont -
kan Gud i Sin allmakt även skapa något gott utav det onda.
I Guds ofantligt kreativa sinne tänkte Han ut -
vilka egenskaper och kvalitéer Han ville ge just dig, -
så du skulle passa perfekt för den unika -
och underbara plan Han hade för dig.
Denna plan kan vi kalla din livsbestämmelse.
Paulus beskriver hur Gud medvetet skapade oss olika.
1 Korintierbrevet 12:28
"Gud har i sin församling för det första satt några till apostlar, -
för det andra några till profeter, för det tredje några till lärare, -
vidare andra till att utföra kraftgärningar, -
andra till att få gåvor att bota sjuka, till att hjälpa, -
att styra och att tala olika slags tungomål."
Denna unika livsbestämmelse lade Gud ned i vår ande -
i det ögonblick vi blev till.
Helt från början fanns inom dig potentialen -
att uppfylla allt det Gud ämnade dig för.
Men vår fiende är en tjuv.
Han försöker på alla sätt stjäla din livsbestämmelse, -
så du inte ska få uppleva den tillfredsställelse -
det är att fylla din plats i Guds underbara plan.
Redan från första början när du blev till -
försökte fienden påverka omständigheterna -
så Guds planer skulle kvävas innan de fick mogna och bära frukt.
Det är ett vetenskapligt faktum att din fysiska kropp -
började sin existens när spermien trängde in i ägget.
Från det ögonblicket var din unika kombination av DNA bestämd -
och kunde inte förändras.
Ditt DNA var inte samma som din moders DNA.
Du var från första början en unik människa, -
inte en del av din mammas kropp.
Samtidigt som din fysiska kropp började sin existens, -
började också din själ och ande sin existens.
Dessa tre delar är ömsesidigt beroende av varandra, -
ingen av dem kan ha liv i sig utan de andra.
Jakob skriver: -
På samma vis som kroppen från början inte var färdigutvecklad, -
var också själen, det vill säga sinnet, -
känslorna och viljan, outvecklad.
Vi kan jämföra själen med en skrivbok man nyss har köpt.
Den har ett visst antal blad och rader, en viss storlek, -
men det står fortfarande inget på sidorna.
Eftersom människan växer till fylls sida efter sida -
med livserfarenheter - goda och svåra.
Det som började som ett oskrivet blad slutar som en färdig bok.
Människans ande är den delen inom henne -
som kommer direkt från Gud, inte från föräldrarnas DNA.
I 1 Mos 2:7 läser vi: -
I den engelska King James står det: "... and man became a living soul."
Alltså en levande själ.
Stoftet från jorden blev kroppen, -
den inblåsta livsanden blev människan ande, -
själen gav Gud oss som mellanled mellan anden och kroppen.
Kom ihåg att människans ande -
inte är samma som den Helige Ande, -
som är en av de tre personerna i Gudomen, medan människans ande -
är den del av människans inre som är av andlig natur.
Människan är alltså en varelse -
som på samma gång är både en fysisk och en andlig varelse.
Vår kropp lever och har sin existens -
i den fysiska dimensionen, samtidig som vår ande -
har sin existens i den andliga dimensionen.
Och själen binder dessa delar samman, -
så vi är en fullt integrerad människa, inte tre separata.
Därför att vår varelse också är av andlig natur -
kan vi ha en relation med Gud, som är ande.
I det ögonblick när en människa blir till i moderlivet -
är hennes ande den delen som är mest välutvecklad.
Kom ihåg att den kommer direkt från Gud.
Jag säger inte att vår ande är färdigutvecklad.
Liksom kroppen behöver mat för att växa sig stark, -
behöver vår ande god andlig näring så den kan växa sig stark, -
som vi läser om Johannes döparen.
Men i alla fall är människans ande -
från början betydligt mer väl- utvecklad än kroppen och själen.
"När Elisabet hörde Marias hälsning, -
spratt barnet till i hennes moderliv, -
och hon blev uppfylld av den Helige Ande."
Det kan omöjligt ha varit Johannes själ, -
hans tankar eller känslor som fick honom att spritta till.
Men i sin mänskliga ande -
kände den ofödde Johannes av närvaron av Guds Son.
Det faktum att en människa i sin ande -
kan känna av saker i omgivningen redan medan hon är i moderlivet, -
har jag sett många bevis för i samtal med människor.
En gång fick jag vara med och be för en man -
som hade vuxit upp i ett gott hem med kärleksfulla föräldrar, -
men han kände en djup smärta i hjärtat.
Vi frågade honom hur länge han hade känt på det viset.
Svaret var att han inte hade något minne av att det varit annorlunda.
Redan som liten bar han på denna inre smärta.
Min erfarenhet är att när en människa -
”alltid” har haft ett visst problem finns möjligheten -
att problemet uppstod innan hon föddes.
Att det har sin rot antingen från förfäderna, -
som vi såg på förra gången, -
eller från tiden innan födelsen, som vi ser på idag.
Så jag frågade mannen om det var okej -
att vi tog lite tid och bad för fostertiden.
Gud ledde mig att börja från början, -
med det ögonblick då han blev till.
Mannen hade ingen information -
om omständigheterna runt konceptionsögonblicket.
Det är inte vanligt att föräldrar -
berättar för sina barn hur den dagen var.
Så vi bad om Guds uppenbarelse.
Sedan satt vi tysta, och mannen började få en rad olika känslor, -
en i taget, -
och vi förstod att de hade att göra med -
hur hans ande hade känt det när han just blivit till.
Han kände sig ensam, isolerad, förkastad, -
oönskad och kände även dödsångest.
För varje känsla som kom, bad vi Gud betjäna honom.
Ibland satt vi tysta och fick se hur Gud själv mötte honom -
på denna allra djupaste punkt i hans hjärta.
När samtalet avslutades efter två timmar -
hade vi fortfarande inte kommit längre -
än till konceptionsögonblicket.
Men det var nog Guds agenda för just det samtalet.
Både min förebedjarkamrat, jag och mannen själv -
visste att Gud hade gjort ett underbart verk -
på den allra djupaste punkten i mannens inre.
Min gissning, som bara är en gissning, -
är att hans föräldrar av någon anledning inte önskade -
att deras sexuella förening skulle resultera i något barn.
I sin ande kände mannen som litet nyskapat foster -
ögonblickligen av att han inte var välkommen -
utan att hans liv var hotat.
Detta trauma hade han burit med sig genom hela livet.
Jag har bett för åtskilliga människor -
som har upplevt betydande helande och upprättelse -
i sin inre människa efter förbön för tiden innan de föddes.
Det kan röra sig om förkastelse och -
att de inte blev välkomnade, -
men även saker mamman upplevde kan prägla barnet.
T.ex. kan barnet ha blivit traumatiserat och ängsligt -
om mamman var med om något allvarligt trauma -
eller en situation där hon blev extremt rädd.
Något som verkligen sätter djupa spår, -
är om föräldrarna eller människor runt dem -
tycker att mamman ska göra abort.
Barnet kan få samma känsla som en människa -
som är dömd till döden och sitter instängd i sin cell och väntar.
Jag har även bett för människor som var med om -
att mamman på olika vägar försökte orsaka en spontan abort.
Ingen av dessa skador är för svåra för Gud.
Gud kan upprätta oss på den allra djupaste punkten inom oss.
Han kan bygga upp det fundament du aldrig fick när livet började.
För Gud är det inte kört.
Därför att det var Gud som designade dig från början, -
Han har originalritningen.
Han vet vem han hade tänkt du skulle vara.
Han har koll på alla detaljer -
rörande hur ditt liv faktiskt har blivit.
Så låt oss se lite på Guds originalplan för människans liv -
och Hans tanke för dessa första nio månader av vårt liv.
Det jag nu ska beskriva -
är Guds ursprungliga, fullkomliga plan.
Jag är mycket väl medveten om -
att verkligheten på grund av syndafallet oftast inte blev så.
Men det är i alla fall nyttigt för oss -
att se vad Gud egentligen hade tänkt.
Gud ville skapa människor, många människor.
De skulle vara det yppersta i hela skaparverket, -
faktiskt det enda av allt det Gud skapade -
som gjordes till Hans egen avbild.
Som vi läser i Bibelns första kapitel.
Det att människan skulle råda över hela jorden, -
visar att jorden blev skapad för människornas skull.
På samma vis som blivande föräldrar -
gör i ordning ett rum i hemmet för sitt kommande barn, -
gjorde Gud i ordning jorden som en barnkammare för människan.
Adam och Eva blev inte till på samma vis som du och jag.
De var aldrig något embryo i en mammas livmoder.
Om Gud ville, kunde Han ha gjort likadant med oss alla.
Eller Han kunde ha låtit oss producera människofrön -
som man kunde så på ett fält, -
så nya människor kunde växa upp ur jorden.
Men Gud ville det annorlunda.
Han ville att varje människa skulle växa upp -
med det skydd som en familj, -
en pappa och en mamma ger.
För att människorna inom familjen -
skulle bindas samman med starka goda band -
gjorde Gud barnen från början mycket sårbara -
och fullständigt beroende av sina föräldrars omsorg och beskydd.
Och Gud lade ned i människan en naturlig, -
gudagiven instinkt att skydda och ta hand om sin avkomma.
Gud gjorde det så att de första nio månaderna -
skulle en ny liten människa få växa och utveckla sig -
på den tryggaste platsen man kunde föreställa sig, -
i sin mammas livmoder.
Guds goda plan var att den sexuella relationen -
som behövdes för att barnet skulle bli till -
skulle äga rum i en livslång förbundsrelation.
På detta vis ville Gud säkerställa -
att barnet fick växa upp med en mamma och pappa -
som älskade varandra, som älskade Gud -
och älskade och tog hand om barnet.
Guds plan var att barnet från första början -
skulle känna sig välkomnat och älskat.
Denna kärlek och acceptans skulle lägga grunden -
för att barnet kunde utveckla hela den potential -
som Gud hade lagt ned i barnet.
Tiden i moderlivet skulle lägga grunden för det osynliga -
men absolut nödvändiga fundament -
som hela livet senare skulle byggas på.
Jesus beskriver hur det går med ett hus som byggs på en dålig grund.
Det hjälper inte hur mycket resurser man lägger i själva huset.
Om grunden är dålig, faller huset ändå.
Kanske sitter du nu och tänker: "Men då är det ju kört.
Jag fick ingen god grund under min fostertid eller barndom.
Jag vet att det var mycket där som inte stämde -
med den goda tanke Gud hade från början."
Eller kanske du inte känner till om din fostertid -
var som den borde enligt Guds plan -
men du ser symptom i ditt liv -
som tyder på att grunden inte är som den borde vara.
Då ska du komma ihåg att Guds plan och vilja -
är att upprätta, som Petrus skriver i sitt första brev: -
Underbar vers.
Guds plan är alltså att upprätta det som har gått snett -
och Han gör det i Kristus.
Jesus kom till denna värld för att upprätta -
allt det som blev ödelagt genom syndafallet.
Om vårt livs hus mer eller mindre har rasat -
är det så lätt att man lägger kraften -
på att försöka återuppbygga huset.
Men om man inte gör något åt fundamentet -
kommer huset att rasa igen och igen.
Vilka material måste vi använda -
för att lägga en hållbar grund för vårt livs hus?
Jesus säger att: -
"Den som därför hör dessa mina ord och handlar efter dem, -
han liknar en förståndig man som byggde sitt hus på klippan."
Den goda grunden att bygga på -
består inte bara i att höra Guds Ord -
utan du måste ta orden till dig, låta dig förvandlas genom dem.
Vi ska nu ta tid att be för din tid i moderlivet.
Om grunden i ditt liv ska bli bra, -
behöver du göra något åt den skakiga grund -
som blev lagd de första nio månaderna.
Det kan finnas människor du behöver förlåta.
Först och främst kanske dina föräldrar, -
som inte riktigt förmådde ge dig det du behövde.
Kom ihåg att förlåtelse inte handlar om att ursäkta.
Det kanske finns någon förklaring till -
varför de betedde sig som de gjorde.
Men Gud ursäktar aldrig synd.
Enligt Gud finns det ingen ursäkt som räcker.
Men det finns förlåtelse.
Guds rättfärdiga dom över synden är en dödsdom.
Och Jesus tog straffet - Han dog.
Genom Jesus kan vi få Guds förlåtelse.
Vi behöver heller inte ursäkta andra, men vi behöver förlåta dem, -
vilket betyder att vi avsäger oss rätten att döma -
och lägger domen i Guds hand.
När du väljer att förlåta dem som innan du föddes -
antingen gjorde dig illa eller försummade dina behov, -
kan Gud lösa dig från allt som binder dig till dem.
Då kan inte längre din oförlåtelse hindra Gud från -
att ge dig allt det du inte fick från början.
Detta är vad vi kallar upprättelse.
Om det känns svårt att förlåta, -
råder jag dig att gå till arkivet och se program 4 -
som ger en djupare undervisning om detta att förlåta andra.
Min erfarenhet är att denna sorts upprättelse tar tid.
Vår inre grund är av en sådan art -
att den behöver byggas upp över tid.
Jag ska be Gud hela och upprätta ditt hjärta, -
den djupaste platsen i din ande, -
och be Honom hela det som blivit skadat och söndertrasat, -
be Honom upprätta Sin goda ordning i ditt inre.
Men sedan är det den Helige Ande som får göra arbetet.
Min uppgift som förebedjare är att följa den Helige Ande -
och arbeta med Honom.
Han får ansvara för precisionskirurgin.
Vi ska nu ta en stund -
där vi ber Gud komma in i den allra djupaste platsen i vår ande, -
själva grunden vi bygger vårt liv på, -
för att hela skador och förkrosselse, -
och bygga upp oss så vi kan stå på fast grund -
och leva det liv Han ämnade oss för.
Vi börjar med att du får be en skriven bön -
som strax kommer upp på skärmen.
Jag läser först bönen, sedan får du tid att be den själv.
Här får du möjlighet att välja förlåta dina föräldrar, -
övrig släkt och andra människor som kan ha bidragit -
till att du blev skadad redan innan du föddes.
Efter att du bett bönen, kommer jag be för dig.
Vi går först igenom bönen tillsammans. Den lyder så här: -
Käre himmelske Fader, -
jag tackar Dig för att Du ville mig, och att Du skapade mig -
så jag passar perfekt till Din goda plan för mig.
Det är mycket jag inte vet rörande tiden då jag var i moderlivet.
Men jag inser att jag kan ha blivit skadad redan på den tiden.
Nu väljer jag att förlåta min mamma, min pappa, -
övriga släktingar och alla andra människor -
som har bidragit till mina skador.
Jag vill inte döma dem utan överlämnar domen till Dig.
I Jesu namn. Amen.
Varsågod, nu kan du be bönen själv.
Gud, jag tackar Dig för att Du har hört den bön vi just nu har bett.
Nu ber jag Dig klippa var och en -
som sitter framför sin skärm och ser på programmet -
klippa oss fria från allt som binder oss till de människor -
som orsakade att vi skadades när vi var i moderlivet.
Lös oss från dessa band och lyft av oss allt negativt -
som redan då kom in i våra liv och skadade oss.
Jag ber om Ditt helande för det i vår ande -
som gick sönder eller blev skadat.
Du har originalritningen, Du vet hur Du hade tänkt -
vi skulle fungera i vår inre människa.
Jag ber om upprättelse för vår livsbestämmelse, -
så fienden inte längre kan stjäla från oss -
det goda Du har tänkt för oss.
Ge oss gottgörelse för det som stals från oss.
Låt inte längre vårt förflutna få förstöra vår framtid.
Ta oss ur återvändsgränden.
Fyll vår ande och själ med liv från Dig, Du som är livskällan.
Låt det inte längre vara torka på insidan, -
låt källan med levande vatten flöda fritt genom vårt inre.
Täpp till alla läckor, så vi kan behålla det goda vi får, -
både från Dig och från människor.
Jag ber om Din upprättelse för identitet och självkänsla.
Hela det som redan i moderlivet gick sönder, -
låt vår självbild mer och mer motsvara hur Du ser på oss.
Jag ber Dig, himmelske Fader, stärka oss i anden, -
så vi kan vara människor som står raka i vårt inre.
Ge ny växt och mognad till det i vårt inre -
som har stannat upp på ett omoget stadium.
Gör oss till huvud, inte svans, -
låt oss alltid vara över, inte under.
Gud, jag ber om att denna dag -
ska vara början på en upprättelseresa -
där vi får tillbaka allt det vi blev bestulna på innan vi föddes.
I Jesu namn. Amen.
Kom ihåg att helande på denna djupa plats i vårt inre är en process.
Det kan ta tid, men Han som har börjat ett gott verk i dig -
kan och vill fullfölja det.
Din uppgift är att höra Guds Ord och göra efter det.
Om du vet att du har mycket djupa sår från tiden i moderlivet, -
kanske du behöver söka hjälp i samtal och förbön.
Håll fast vid ditt beslut att förlåta, -
oförlåtelse är ett mycket effektivt hinder för helande.
Nästa vecka ska vi fortsätta reda ut -
vilken effekt förkastelse kan få.
Vi har tidigare ägnat ett program åt detta tema, -
den gången lade vi huvudvikten vid effekterna av självförkastelse.
Denna gång ska vi koncentrera oss på effekterna -
det kan få när andra människor retar, -
mobbar, utestänger och trycker ned oss.
Och vi ska be tillsammans om Guds helande -
och upprättelse efter sådana erfarenheter.
Till dess önskar jag dig allt gott från Herren.
Jesus är vägen, sanningen och livet.
Vi önskar och ber om att alla människor -
skulle få höra Guds glada budskap om upprättelsen genom Jesus.
Genom media och TV når man många så be gärna -
om att dessa program ska nå dem som behöver det mest.
Om möjligt så stöd gärna också ekonomiskt.
Tack för din bön och ditt stöd.
Undervisning: Stein Westli
Om du upplever att du har behov av att behandla dessa saker djupare -
är du välkommen att ta del i Ellel Ministries kurser.
I Sverige: ellel.se I Finland: ellel.fi
Textsättning: Carl Westermarck Himlen TV7