FRIHET FRÅN FRUKTAN
Välkommen till det åttonde programmet i serien om -
upprättelse och lärjungaskap.
Temat för dagens undervisning är "Frihet från fruktan".
Det är sagt att synd och fruktan -
är fiendens mest effektiva vapen för att hindra människor -
från att fullfölja sin gudagivna livsbestämmelse.
Fruktan kan vara som en igel -
som suger livskraften och livsglädjen ur oss.
Och det blir inte bättre om vi ger efter för fruktan -
om vi ger den det fruktan vill ha.
D.v.s. om vi försöker undvika det vi fruktar för.
I så fall är det så att fruktan smyger in på nya livsområden -
och det blir mer och mer saker vi fruktar för, -
mer och mer saker vi försöker undvika -
och vårt kvarvarande livsrum blir ständigt mindre.
Vad har Gud att säga in i denna verklighet?
Jag har hört att det finns ungefär 365 bibelverser -
som på olika sätt säger: Frukta inte.
En vers för varje dag i året. Till exempel från Jesaja: -
Men sanningen är att det finns ett problem med detta.
Det är omöjligt för oss att bara bestämma oss för att inte frukta.
Gud har inte skapat oss med förmågan -
att bara sluta känna en känsla.
Känslan finns där vare sig jag vill eller inte.
Jag kan förtränga känslan, låtsas som att den inte finns -
men det är tyvärr bara destruktivt.
Begravda känslor dör inte, -
de är levande begravda och -
har definitivt fortfarande en effekt på oss.
Känslornas uppgift enligt Guds goda plan -
är att de ska hjälpa oss bearbeta det vi är med om.
När vi upplever svåra omständigheter och situationer -
är känslorna det i oss som Gud har skapat för -
att vi skulle reagera på omständigheterna.
När människor kommer i psykiatrisk vård -
kanske de får mediciner som dövar alla känslor.
Detta kan vara nödvändigt för en tid -
men samtidigt har jag hört flera berätta -
att det upplevs som om de inte riktigt lever, -
de blir lite som en zombie.
Gud visste vad Han gjorde när Han gav oss känslorna, -
de är goda och nyttiga gåvor från Gud.
Enligt Bibeln har Gud också känslor, -
glädje, sorg, vrede -
och vi är skapade till Hans avbild.
Om vi bara kunde stänga av obehagliga känslor -
skulle vi aldrig få bearbetat svåra upplevelser.
Men vad menar Gud när Han befaller oss: ”Frukta inte”?
Kräver Gud det omöjliga av oss?
Ska vi förutom vår fruktan även bära på skam -
över att vi känner något Gud säger vi inte ska känna?
Nej, jag tror att orden ”Frukta inte” -
inte är menat som en befallning, ett budord.
Jag tror att det är ett erbjudande.
Jag tror Gud vill säga oss att som Hans barn -
finns det ingen anledning för oss att frukta.
Han är vårt beskydd och vi kan lita på Honom.
Johannes skriver: -
Om du tänker dig ett tomt vattenglas -
är sanningen att det egentligen inte är tomt, -
det är fullt med luft.
När vi fyller glaset med vatten -
driver vattnet luften ut ur glaset.
På samma vis kan kärleken driva fruktan ut ur oss människor.
Det betyder att ju mer vi lär känna Guds fullkomliga kärlek för oss -
desto mer kommer vi också förtrösta på Hans omsorg och beskydd.
Fruktan förlorar sin makt, den drivs ut.
Låt oss komma ihåg att den känsla vi kallar fruktan -
ursprungligen är Guds goda gåva till oss.
Det är en känsla som ska varna oss -
för det som verkligen är farligt.
Fruktan ska enligt Guds goda plan -
hindra oss från att sätta oss själva i situationer -
som innebär en fara för oss.
Till exempel ska den gudagivna höjdrädslan -
varna oss innan vi går för långt ut på kanten av klippan och trillar ner.
På samma vis ska rädslan för att bli påkörd -
varna mig från att korsa gatan -
innan jag har tagit reda på om det kommer någon bil.
Detta är vad jag skulle kalla gudagiven, god och nyttig fruktan.
Den stjäl inte något gott från oss utan den skyddar oss.
Den suger inte livet ur oss utan den bevarar livet.
Men Satan försöker på alla områden vrida och förvränga -
efter sina egna syften det goda Gud har skapat.
Han tar också den goda gåvan som fruktan är -
och försöker göra om den till något som stjäl livsglädje, -
något som begränsar oss.
Vet du var vi hittar den första berättelsen om fruktan i Bibeln?
Det är i första Moseboken, kapitel 3, -
i berättelsen om syndafallet.
Adam och Eva har ätit av den förbjudna frukten -
och sedan får de höra Gud -
som är på sin dagliga aftonpromenad i lustgården.
Människans första erfarenhet -
efter de hade gjort uppror mot Gud var fruktan.
Inte den goda gudagivna varnande fruktan för en fara, -
till exempel att trilla utför en klippa.
Nej, plötsligen har de blivit rädda för Gud.
Idag ska vi se på hur Gud vill sätta oss fria från fruktan -
som binder oss och gör oss ofria.
Fruktan som stjäl liv och livsutrymme från oss.
Till exempel bekymmer.
Bekymmer är helt enkelt fruktan som har slagit rot i våra tankar.
Bibeln ger oss god vägledning -
rörande hur vi kan hantera bekymmer.
Paulus skriver: -
Petrus skriver: -
Gud vet hur lätt det är för oss att hamna i bekymmer -
för allt möjligt vi inte kan kontrollera.
Bekymmer kännetecknas ofta av att våra tankar -
ständigt återvänder till samma sak, -
man ältar och ältar utan att komma vidare.
Om du har sådana tendenser säger alltså både Paulus och Petrus -
att du ska berätta för Gud vad som bekymrar dig.
När du kastar bekymren på Gud -
måste du också släppa taget om dem.
Jag vet inte om du upptäckt att det är omöjligt att kasta något -
utan att man släpper taget om det.
Tyvärr är det lätt för oss -
att plocka upp bekymren igen och börja tänka på dem.
Då får vi helt enkelt upprepa proceduren, -
ge bekymren till Gud igen.
Nyckeln till att kunna släppa taget -
är det Petrus säger: -
"Ty Han sörjer för er."
Bakom våra bekymmer döljer det sig lögner om Gud.
Till exempel att Gud inte riktigt har koll på läget, -
att Han inte bryr sig eller att jag vet bättre än Gud.
För att bli fri från bekymmer måste vi lära oss lita på -
att Gud har omsorg om oss, sörjer för oss -
och har makt att ta hand om oss.
Detta visar på ett mycket viktigt sammanhang -
mellan fruktan och lögner.
Jag har upptäckt att nästan all ogudaktig fruktan människor bär på -
får sin makt från en eller annan lögn människan tror.
Vi kan inte bli fria från fruktan så länge vi fortsätter tro lögnen.
Det är som om fruktan -
hämtar sin näring och kraft från lögnen jag tror.
Jag ska dela ett par exempel från verkligheten -
som visar på detta sammanhang.
En kvinna jag bad för - vi kan kalla henne Karin -
som inte är hennes verkliga namn.
Karin hade varit med om en frontalkrock -
och hon hade blivit mycket rädd för att åka bil -
och därför stannade hon helst hemma.
Detta påverkade tyvärr hela familjen -
som annars tyckte mycket om att resa.
När vi bad för Karin -
fick hon välja att förlåta föraren i andra bilen, -
han som hade orsakat krocken, -
och vi lyfte av henne traumat från olyckan.
Vi upplevde tydligt att hon var bunden av en ande av fruktan -
så vi försökte ta auktoritet och befalla fruktans ande att ge vika.
Men det verkade omöjligt att driva bort anden.
Min erfarenhet är att det oftast inte är särskilt svårt -
att slänga ut plågoandar när man bara har tagit itu -
med alla rättigheter de har haft att stanna.
Så jag frågade Gud varför denna fruktans ande inte ville ge vika.
Jag fick en förnimmelse av att det kanske fanns en lögn -
som Karin trodde och som gav fruk- tans ande en rätt att stanna kvar.
Jag frågade Karin varsamt om det kunde finnas en lögn hon trodde.
Och rätt snabbt uppenbarade Gud för Karin vad lögnen var.
Hon sade: ”Jag tror att min fruktan är mitt beskydd mot en ny olycka.
Om jag inte har denna fruktan kommer jag åka mycket mera igen -
och då kan det ske en ny olycka.”
Vi frågade Karin vad hon ville skulle vara hennes beskydd -
och hon gjorde ett viljebeslut att ha Gud, -
och bara Gud som sitt skydd.
Och hon avsade sig fruktan som beskydd.
Nu var det inga problem att slänga ut anden av fruktan.
Ett år efter denna förbön talade jag med Karin -
och hon åker igen lika mycket som förut -
utan någon fruktan.
Nu vill jag poängtera att jag inte säger -
att all fruktan är orsakad av onda andar -
men det kan vara så, -
särskilt om fruktan har ett hårt grepp om en människa.
Andemakter kan inte helas, de måste slängas ut.
Men denna andemakt hade en rätt att stanna -
genom att Karin trodde lögnen att fruktan var hennes beskydd.
Andemakten hade tagit på sig uppgiften som hennes beskyddare -
medan den i själva verket bara stal och förstörde hennes liv.
För att hon skulle få frihet från fruktan -
behövde vi först ta itu med lögnen -
och sedan slänga ut fruktans ande.
Men som sagt, jag har bett för många människor -
som hade problem med fruktan -
utan att det var något demoniskt involverat.
Som förebedjare får man i varje enskilt fall -
använda urskiljningens nådegåva för att få Andens vägledning -
rörande om det är behov av befrielse, -
om det är en del av vägen till frihet.
Jag har också en erfarenhet i mitt eget liv -
där det fanns ett klart samband -
mellan en lögn jag trodde och fruktan.
Det skedde när jag gick Ellel Ministries -
långtidsbibelskola i England.
Alla studenterna skulle medverka som förebedjare -
i en stor konferens som de hade planerat.
På den tiden hade jag lite erfarenhet av -
att be för och betjäna människor, -
och min engelska var inte särskilt god.
Ju närmare vi kom konferensen -
desto mer orolig och fylld av fruktan blev jag.
Bekymren för hur det skulle gå med förbönen -
snurrade jämt runt i mitt huvud.
En kväll var jag riktig förtvivlad.
Jag ropade ut till Gud och sade: -
"Gud jag kan inte vara förebedjare i denna konferens."
Ögonblickligen kunde jag förnimma Guds svar: -
"Stein, det vet Jag!"
Jag blev mycket förvånad för jag hade i mitt hjärta trott -
att Gud hade orealistiska förväntningar på mig.
Det var otroligt skönt att veta -
att Gud mycket väl kände till mina begränsningar -
och visste att jag i min egen kraft -
inte hade något i ett förebedjarteam att göra.
Så nu kände jag mig fri från den lögnen -
att Gud hade orealistiska förväntningar på mig.
I stället kände jag en frihet att ställa mig till Guds förfogande.
Om Han i alla fall ville använda mig som förebedjare -
kunde det enbart bero på att det var Han, och inte jag, -
som skulle hjälpa människor.
Den otäcka fruktan försvann när jag inte längre trodde lögnen.
Fortfarande fanns där ett svagt bekymmer, det måste jag erkänna, -
men det kunde jag kasta på Herren -
och påminna både mig själv och Gud om att resultaten av mina böner -
"beror till hundra procent på Dig och inte på mig."
Under konferensen visade Gud mycket tydligt -
att bönesvaren berodde på Honom och enbart Honom.
Men det är en annan berättelse som jag inte hinner dela nu.
Paulus lär oss något viktigt om vad vi kan göra -
för att ta itu med bekymrade tankar.
Paulus skriver: -
Jag kan fånga den ovälkomna bekymrade tanken -
och slänga den på Kristus.
Istället kan jag tänka på sanningen att Han har omsorg om mig.
Bakom fruktan finns det alltid en rot.
Det var något som orsakade att du fick ett problem med fruktan.
Den har inte bara kommit dalande ned från ovan, -
det fanns en punkt i livet där problemet började.
Det finns många möjliga rötter till fruktan.
Kanske mest vanliga är att man själv har upplevt något -
som orsakade en stark fruktan.
Till exempel om man som liten var ute -
och så kom det en mycket stark åskknall -
kan detta kan vara början på en livslång fruktan för åskan.
Men det finns även andra möjliga orsaker till åskrädsla.
Kanske man växte upp med en förälder -
som var mycket rädd för åskan, -
man observerade deras beteende och lärde sig att åskan var farlig.
Eller kanske den kommit till som ett resultat av ett generationsarv, -
en fruktan som har följt släkten från generation till generation.
Min erfarenhet i själavården är -
att ett sådant arv kanske kan vara mer som en svaghet, -
alltså att man är rädd av naturen -
men vad man konkret blir rädd för styrs lite av livets tillfälligheter.
Mina föräldrar kanske var rädda för åskan -
men jag blev rädd för getingar.
Det finns en generationssvaghet på området fruktan.
Oavsett vad som var roten till fruktan, -
om du ska bli verkligen fri -
behöver du med Guds hjälp göra något åt roten.
Om du söker Guds helande för dina symptom -
utan att ta itu med rötterna blir tyvärr effekten oftast kortvarig.
Bibelns Gud önskar gå djupare.
Han vill helt ned till roten av problemet.
Vi människor tycker inte alltid om det.
Det känns så jobbigt och tar så mycket tid.
Varför kan inte Gud bara ta bort de jobbiga symptomen?
Detta bottnar i att jag tror jag vet bättre än Gud -
vad som är bäst för mig.
Med en sådan attityd bär jag på uppror mot Gud -
och den djupaste innebörden av helande -
är faktisk att jag med hela mitt liv -
kommer i harmoni med Gud och Hans vilja.
Hur kan jag ta reda på -
vad som är roten till och ligger bakom min fruktan?
Jag tror på en Gud som genom Sin Ande kan uppenbara det för den -
som av hjärtat söker Guds svar.
Min erfarenhet är dock att det ofta är svårt -
att komma till botten med sådana saker ensam.
Vi kan behöva tala med en förtroende värd förebedjare -
och tillsammans med denna söka Guds vägledning.
Ofta kan skam och fruktan hålla oss tillbaka -
från att söka hjälp hos andra.
I hjärtat kan det finnas stolthet som gör att: -
"Jag vill reda ut mitt liv på egen hand, -
eller på tumanhand med Gud, -
utan att andra ska få insyn."
Men jag tror Guds väg är en annan.
Gud har inte skapat oss så vi skulle klara av allting själva.
Vi är skapade att vara beroende av Gud -
men också av andra människor.
Gud vill vi ska ödmjuka oss och erkänna att vi är i behov av hjälp.
Jag säger inte att Gud inte lyssnar till dig när du ber -
men Guds plan är ofta att om vi ska komma vidare -
behöver vi vara villig att öppna upp och tala med en annan människa.
Jag uppmanar dig att inte vara styrd av din fruktan -
för att öppna upp dig för andra människor.
Tyvärr har många människor gjort negativa erfarenheter -
när de har vågat öppna upp sig för en själavårdare.
Fienden gör allt han kan för att använda en sådan erfarenhet -
till att hindra oss från att någon- sin igen öppna upp oss för andra.
Om detta gäller dig -
kanske du först behöver helande från de sår och skador -
du fick i själavårdssituationen innan du är redo att öppna upp -
för någon annan människa om din fruktan.
Jag har vid ett flertal tillfällen fått be med människor -
som hade sådana erfarenheter.
Det är underbart när människor igen kan börja bygga upp -
förmågan att ha förtroende för andra människor.
Detta är processer som måste få ta tid. Men inget är omöjligt för Gud!
Vi ska nu en stund tillsammans be för detta med fruktan.
Vi kommer ta några pauser i bönen -
där du får lyssna in om det är något Gud uppenbarar för dig.
Om du känner att det finns fruktan i ditt liv -
som på något sätt begränsar eller plågar dig -
inbjuder jag dig att vara med i dessa böner.
Förbön är ingen situation -
där du bara passivt kan låta dig bes för.
Gud ser till ditt hjärta och du kan bara förvänta bönesvar -
om du aktivt instämmer och deltar i bönerna.
Först måste du bestämma dig för om du önskar behålla din fruktan -
eller om du vill bli av med den.
Jesus frågade en gång en man: "Vill du bli frisk?"
Frågan är inte så dum som den kanske verkar.
Om man har varit sjuk länge följer det kanske vissa fördelar med.
Andra ställer upp och hjälper, -
man får någon form av ekonomiskt ersättning, -
så nu är utmaningen till dig: -
Vill du verkligen bli av med din fruktan?
För att du ska bli fri från din fruktan -
behöver du helande från den eller de situationer -
där fruktan fått ett grepp över dig.
Därför ber jag Dig, himmelske Fader, -
om att Du ska uppenbara för min broder eller syster -
vad som är roten till deras fruktan.
När och hur kom fruktan in i deras liv.
Var det någon särskild händelse som öppnade upp dem för fruktan -
eller är det något de observerat hos föräldrar -
eller andra människor och tagit in?
Eller finns det någon annan ingångsport som Du vill uppenbara?
Nu får du lite tid att försöka lyssna in och se -
om Gud vill uppenbara någonting för dig.
Jag ber Dig, Gud, att Du visar hur vi kan få helande -
för de situationer som öppnade oss för fruktan.
Hjälp oss att förlåta människor som betedde sig illa -
eller inte skyddade oss.
Hela oss från alla trauman som finns bakom vår fruktan.
Om vi behöver det, ge oss kontakt med människor -
som kan hjälpa oss på vandringen.
Jag kan tyvärr inte gå mer konkret in i bön -
för det är så väldigt olika situationer -
som ligger bakom fruktan för er som sitter framför TV-apparaten nu.
Men vi har sett att det bakom vår fruktan -
ofta kan finnas lögner vi tror på.
Vi blir inte fri från fruktan förrän vi också slutar tro lögnerna.
Nu ber vi Dig, Fader, -
uppenbara för oss om det finns någon lögn vi tror.
Ge oss ett öppet sinne och hjälp oss att lyssna in -
vad Du vill påminna oss om.
Och vi ber Dig, Herre, att Du in Din nåd uppenbarar för oss -
vad som är sanningen rörande det livsområde där vi har trott en lögn.
Plantera Din sanning djupt i vår ande -
så vi aldrig igen underordnar oss lögnen.
Om du under tystnaden upplever att Gud uppenbarar för dig -
någon lögn du har trott i ditt hjärta -
uppmanar jag att skriva ner vad det var -
så du kommer ihåg vad Gud visade dig -
och kommer ihåg att det är en lögn.
Om Gud också uppenbarar vad som är sanningen rörande saken -
så skriv också ner det.
Om du inte har upplevt att Gud har uppenbarat något för dig -
tappa inte modet.
Gud vill tala till oss men vi kan behöva tid -
för att lära oss att lyssna in vad Han säger -
och Gud väljer själv vilket ögonblick -
som är det rätta för att uppenbara för oss.
Om du tror Gud har uppenbarat någonting för dig -
om vad som är sanningen i motsats till den lögn du trott -
får vi nu upp en skriven bön på skärmen -
som jag uppmanar dig att be.
Jag ber den först och sedan kan du be den själv.
Gud, jag vill nu proklamera att jag håller med Dig -
om att det är en lögn att ..............
Här kan du lägga in lögnen Gud har uppenbarat.
Jag avsäger mig denna lögn och ber om Din hjälp -
att inte längre underordna mig den.
Gud, jag väljer att tro att sanningen är .......
Här kan du nämna den sanning du tror Gud har uppenbarat för dig.
Hjälp mig att hålla fast vid och vila i denna sanning.
I Jesu namn. Amen.
Som sagt, fruktan kan sitta djupt och ha starka rötter.
Om du upplever att du behöver mera hjälp -
uppmanar jag dig att söka hjälp hos förtroende värda förebedjare.
Du är även välkommen att kontakta Ellel Ministries.
Kontaktinformation kommer på skärmen efter programmet.
Slutligen ber jag Dig, himmelske Fader, -
om att Du ska vara med oss alla.
Låt oss få uppleva upprättelse från allt som hindrar oss -
att leva det liv Du ämnat oss för -
och låt oss få växa i lärjungaskapet.
Amen.
Jesus är vägen, sanningen och livet.
Vi önskar och ber om att alla människor -
skulle få höra Guds glada budskap om upprättelsen genom Jesus.
Genom media och TV når man många så be gärna -
om att dessa program ska nå dem som behöver det mest.
Om möjligt så stöd gärna också ekonomiskt.
Uppgifterna ser du i rutan.
Tack för din bön och ditt stöd.
Undervisning: Stein Westli
Om du upplever att du är i behov av behandla dessa saker djupare -
är du välkommen att ta del i Ellels kurser.
I Sverige: ellel.se I Finland: ellel.fi
Text: Carl Westermarck Himlen TV7