ENNALLEEN ASETTAMINEN JA OPETUSLAPSEUS
Tervetuloa neljänteen jaksoon -
sarjassa eheyttämisestä ja opetuslapseudesta.
Edellisessä jaksossa puhuimme siitä, -
miksi meidän pitää tunnustaa synti ja tehdä parannus.
Nyt tarkastelemme Raamatun opetusta anteeksi antamisesta toisille.
Katsomme, miksi meidän pitää antaa anteeksi, -
mitä anteeksianto käytännössä on ja mitä se ei ole, -
ja miten menetellä, kun antaa anteeksi.
Jakson loppupuolella annetaan mahdollisuus -
harjoitella sitä, mistä on puhuttu.
Mutta alkajaisiksi kerron yhden todistuksen.
Tämä todistus löytyy kirjasta "Anteeksianto ― Jumalan yleisavain".
Kirjoittaja on Peter Horrobin, Ellel Ministriesin perustaja.
Tämä on Bobin tarina.
"Vaikeinta elämässäni oli hyljeksintä, -
jota minä naimattoman äidin ainoana poikana -
sain kokea aivan varhaislapsuudesta lähtien.
Kun olin ihan pieni, isäni kiisti isyytensä, -
pikemminkin lain nojalla kuin oikeasti vakuuttuneena.
Muistan vieläkin selvästi sen kylmän joulukuisen päivän, -
kun otatin verikokeen, joka vahvisti isyyden.
Suurelta osin elämässäni -
olen sitten yrittänyt päästä sovintoon isäni kanssa, -
yrittänyt olla hyvä poika ja tehdä hänestä hyvän isän, -
halusipa hän sitä tai ei.
Kun olin Ellelin parantumisretriitissä, -
rukoilin isäni tietämättä, -
että Jumala katkaisisi väärät sieluni siteet isään, -
ja annoin hänelle anteeksi.
Tuloksena oli välitön -
ja järisyttävän myönteinen muutos hänen elämässään.
Muutos ilmeni täsmälleen samalla hetkellä, kun siteet katkesivat, -
vaikka hän oli melkein 1 500 kilometrin päässä!
Äkkiä hänestä tuli vapaa olemaan se hyvä isä, -
joka hän halusikin olla, -
ja minä sain vapaasti alkaa rakastaa häntä oikeasti ja todellisesti.
Samaan aikaan rakensin suhdetta taivaalliseen Isääni -
vakaalle, hengelliselle perustalle.
Nyt lapseni iloitsevat isoisän käynneistä tavalla, -
johon minä en koskaan lapsena pystynyt.
Rakastan häntä ehdoitta, -
minkä vain Kristus on voinut minulle opettaa.
Ellelin opetuksessa kuulin, -
ettei sisäistä parantumista tapahdu, ellei anneta anteeksi, -
ja että ilman Kristuksen kaltaista rakkautta ei voi antaa anteeksi.
Aivan kuten pelastuksen kohdalla, -
kyse on itse asiassa yksinkertaisesta valinnasta.
Valitse samoin, niin yllätyt kuten minä siitä, mihin Jumala pystyy!"
Siinä oli Bobin todistus.
Kun opetuslapset pyysivät, että Jeesus opettaa heitä rukoilemaan, -
Jeesus antoi heille Isä meidän -rukouksen.
Siinä on tärkeitä elämänalueita, -
joista meidän ehkä pitää puhua taivaalliselle Isällemme.
Katsomme nyt yhtä virkettä tästä rukouksesta.
Matt 6:12 "Ja anna meille meidän velkamme anteeksi, -
niin kuin mekin annamme anteeksi meidän velallisillemme."
Pyydämme siis, että Jumala olisi meitä kohtaan yhtä suopea -
kuin me olemme lähimmäisiämme kohtaan.
Saatamme pohtia, tarkoittiko Jeesus tätä kirjaimellisesti.
Jeesus halusi selvästi varmistaa, että tajuamme asian ytimen, -
joten rukouksen jälkeen Hän lisäsi muutaman sanan: -
Matt. 6:14-15 "Sillä jos te annatte anteeksi ihmisille -
heidän rikkomuksensa, niin teidän taivaallinen Isänne -
myös antaa teille anteeksi; mutta jos te ette anna ihmisille anteeksi, -
niin ei myöskään teidän Isänne anna anteeksi teidän rikkomuksianne."
Toisin sanoen: on tavattoman tärkeää antaa anteeksi toisille.
Jos emme halua antaa anteeksi muille ihmisille, -
voimme pahimmassa tapauksessa menettää pelastuksen.
Anteeksianto toisille ihmisille vaikuttaa kohtaloomme ikuisuudessa, -
mutta se vaikuttaa suuresti myös hyvinvointiimme -
eläessämme tässä maailmassa.
Voidaan sanoa, että anteeksianto on ovi parantumiseen.
Saatat ajatella: "Stein, et tiedä, mitä olen joutunut kokemaan.
Et ymmärrä, mitä kärsimystä toiset ovat minulle aiheuttaneet."
En ymmärräkään. Mutta Jeesus tietää täysin, mitä olet kokenut.
Hän tietää aivan hyvin, mitä muut ihmiset ovat tehneet sinua vastaan.
Hän sanoo (Matt. 25:40): "Niin Kuningas vastaa ja sanoo heille: -
'Totisesti minä sanon teille: kaikki, mitä olette tehneet yhdelle -
näistä minun vähimmistä veljistäni, sen te olette tehneet minulle.'"
Tai kuten toisessa käännöksessä: "Sen, mitä olette tehneet -
yhtä veljeäni vastaan, sen te olette tehneet minua vastaan."
Se merkitsee, että kaiken, mitä toiset ovat tehneet sinua vastaan, -
he ovat tehneet samalla myös Jeesusta vastaan.
Kuvittele, että sinulla kaikissa kokemissasi vaikeuksissa -
olisi ollut näkymätön kaksosveli, Jeesus, -
joka olisi saanut kestää täsmälleen saman kuin sinäkin.
Hän ymmärtää, mitä olet käynyt läpi.
Hän pyytää sinua antamaan anteeksi, koska Hän pitää sinusta huolta.
Hän haluaa antaa sinulle takaisin kaiken, -
minkä toiset ihmiset riistivät sinulta toimiessaan sinua vastaan.
Yksi syy siihen, että voi olla vaikeaa antaa anteeksi, -
on se, ettemme ole kunnolla ymmärtäneet, mitä anteeksianto on.
Siksi meidän pitää ajan kanssa katsoa, -
mitä anteeksianto on ja mitä se ei ole.
Katsomme aluksi, mitä se ei ole.
Anteeksianto ei ole sitä, että puolustellaan tai kiistetään.
Raamatun mukaan syntiä ei voi puolustella, -
mutta ihminen saa anteeksi, kun hän nöyrtyy.
Kun joku antaa anteeksi, se merkitsee itse asiassa, -
että hän tunnustaa tapahtuneen olleen väärin.
Jos se ei ollut väärin, anteeksiantoa ei tarvita.
Kun annat anteeksi, käytännössä vahvistat, -
että on tehty vääryyttä.
Se, että päättää antaa anteeksi, ei vähennä tapahtuneen vakavuutta.
Se vahvistaa sen vakavuuden.
Anteeksi antaminen ei ole sitä, että unohtaa.
Ihmiset luulevat usein, että ei ole annettu anteeksi, -
koska tapaus muistetaan edelleen ja toisinaan sitä ajatellaan.
Muistot saattavat yhä herättää monia eri tunteita.
Tämä ei välttämättä merkitse, ettei ole annettu anteeksi, -
vaan ainoastaan sitä, että haavat eivät vieläkään ole parantuneet.
Sisäinen parantuminen voi vaatia aikaa.
Anteeksi antaminen on vasta alkua parantumisprosessille.
Se, että antaa anteeksi, ei merkitse sitä, -
ettei saa asettaa hyviä rajoja itsensä ympärille.
Jos annat anteeksi, eihän sinun pidä antaa ihmisille -
lupaa haavoittaa ja vahingoittaa sinua vapaasti.
Anteeksianto ei ole tunne.
Jos odotat, että annat anteeksi vasta kun sinusta tuntuu siltä, -
et koskaan pysty antamaan anteeksi.
Anteeksianto ei ala tunteista, -
anteeksianto alkaa tahdosta.
Sinä todellakin voit päättää antaa anteeksi, tuntuipa miltä tahansa.
Voit päättää antaa anteeksi, tuntuipa miltä tahansa.
Yleensä menee aikaa siitä, -
kun tahdollasi päätät antaa anteeksi, -
siihen, että tunteet tulevat ja alat tuntea anteeksiannon.
Mitä syvempiä haavat ovat, -
sitä pidemmän ajan ne tarvitsevat parantuakseen.
Sitä kauemmin menee myös siihen, -
että tunteet ovat täysin mukana anteeksiannossa.
Minulle on sanottu: -
"Stein, haluan antaa anteeksi, mutta en pysty."
Mutta jos anteeksianto alkaa tahdosta, -
ihminen voi antaa anteeksi, jos hän tahtoo.
Luullakseni toteamus: "Haluan antaa anteeksi, mutta en pysty" -
johtuu siitä, että ihminen etsii anteeksiantoa tunteistaan -
ja tarkoittaa: "Haluan antaa anteeksi, -
mutta olen yhä loukkaantunut, vihainen, surullinen..."
Anteeksianto ei ole myöskään sama asia kuin sovinto.
Sovintohan perustuu siihen, että kahdella osapuolella, -
on jokseenkin yhtäläinen käsitys siitä, mitä on tapahtunut, -
ja että on myös jossain määrin yhtäläinen käsitys siitä, -
millainen vastuu eri osapuolilla on.
Useinkaan sellaista pohjaa ei ole.
Silloin ei ole mahdollista saada aikaan aitoa sovintoa.
Paavali sanoo (Room. 12:18): "Jos mahdollista on -
ja mikäli teistä riippuu, eläkää rauhassa kaikkien ihmisten kanssa."
Paavali myöntää, ettei se aina ole mahdollista.
Se ei aina riipu meistä.
Jos on olemassa yhteinen pohja, -
Jumala tahtoo, että pyrimme sovintoon, -
mutta Jumala ymmärtää, ettei se aina ole mahdollista.
Siksi Jumala ei vaadi, että teemme sovinnon kaikkien kanssa.
Mutta Raamatun mukaan Jumala ilmaisee selvästi, -
että meidän pitää aina antaa anteeksi, -
sillä anteeksianto ja sovinto eivät ole sama asia.
Anteeksianto on ensisijaisesti sinun ja Jumalan välinen asia, -
ei sinun ja sinua haavoittaneiden välinen.
Tätä voi olla hiukan vaikea ymmärtää, mutta se on totta.
Kun nyt puhun anteeksiannosta, -
puhun sinun ja Jumalan välisestä asiasta.
Monissa tapauksissa ei ole lainkaan hyvä ajatus -
kertoa toiselle osapuolelle, että annat hänelle anteeksi.
Jos hän ei ole ymmärtänyt tekoaan eikä ole valmis vastaamaan siitä, -
sinulle voi aiheutua uusia ongelmia, -
jos sanot hänelle, että annat anteeksi.
Jos joku tulee pyytämään sinulta anteeksi, -
se on tietenkin eri asia.
Silloin voi olla oikein, että sanot antavasi hänelle anteeksi.
Mutta useinkaan ihmisillä ei ole oikeaa käsitystä anteeksiannosta.
Kun sanot toiselle, että annat anteeksi, -
hän saattaa luulla, että hänellä on nyt lupa -
käyttäytyä kuten ennenkin.
Anteeksianto itsessään ei ratkaise ristiriitoja, -
mutta se voi olla tarvittava osa työtä ristiriidan ratkaisemiseksi.
Mutta silloinkin kun ihminen on sanonut toiselle antavansa anteeksi, -
voi olla hyvin tärkeää puhua siitä, mitä tapahtui, -
mitä tunteita se synnytti ja miksi kävi niin kuin kävi.
Se, että päätät antaa anteeksi, ei merkitse sitä, -
että sinun täytyy luottaa toiseen osapuoleen.
Jumala käskee antamaan anteeksi, mutta ei Hän Raamatussa sano, -
että meidän täytyy luottaa kaikkiin mahdollisiin ihmisiin.
Luottamus on asia, jota rakennetaan -
osoittautumalla luottamuksen arvoiseksi.
Luottamuksen voi pettää silmänräpäyksessä, -
mutta sen palauttamiseen voi mennä hyvin kauan aikaa.
Joissakin tapauksissa -
menetetyn luottamuksen palauttaminen on mahdotonta.
Kukaan ei voi vaatia, että sinun pitää luottaa häneen.
Itse asiassa en oikein luota ihmiseen, -
joka vaatii, että minun pitää luottaa häneen.
Kerron tästä esimerkin.
Jos pyhäkoulunopettaja jää kiinni sopimattomasta käytöksestä -
ja hän katuu ja pyytää anteeksi, -
Jumala tahtoo, että annamme anteeksi.
Mutta en suinkaan usko Jumalan haluavan, että luottavaisesti -
päästämme tämän henkilön jälleen tekemään seurakunnan lapsityötä.
Kun päätät antaa anteeksi, päästät vangin vapaaksi.
Eikä vanki ole hän, jolle annat anteeksi, vaan vanki olet sinä.
Anteeksiantamattomuus voi tehdä meistä -
katkeruuden, vihan ja kostonhimon vankeja.
Nelson Mandelan kerrotaan sanoneen, että jos antaa tilaa katkeruudelle, -
on kuin joisi myrkkyä ja uskoisi, että se vahingoittaa vihollista.
Anteeksianto on sitä, että jättää tuomion Jumalalalle.
Toinen osapuoli ei pääse vapaaksi siksi, että annat hänelle anteeksi; -
hänellä on yhä selvitettävää Jumalan kanssa.
Hän on saanut toisen tuomarin, -
ja sinua ei enää taakoita toimiminen toisen ihmisen tuomarina.
Kun päätät antaa anteeksi, -
sinä käytännössä sanot, ettet aio puuttua siihen, -
miten Jumala tuon toisen tuomitsee.
Annat Jumalalle täyden vapauden antaa hänelle anteeksi, -
jos hän pyytää Jumalalta anteeksi. Et aio puuttua siihen.
Luullakseni juuri tästä syystä Jeesus sanoo, -
ettei Jumala anna meille anteeksi, jos me emme halua antaa anteeksi.
Silloin nimittäin asetun Jumalan yläpuolelle.
Jos olen asettunut Jumalan yläpuolelle, siitä seuraa, -
ettei Jumala voi antaa minulle anteeksi.
Onneksi Jumala ei vaadi meiltä enemmän kuin mikä on mahdollista.
Jos haluamme, Jumala voi antaa meille -
halun antaa anteeksi. Meissä itsessämme sitä ei ole.
Jos olemme kokeneet kovaa kontrollia tai hyväksikäyttöä, -
olemme voineet haavoittua hyvin syvältä.
Siinä tapauksessa anteeksi antaminen voi olla prosessi.
Kohtaamme yhä uudelleen haasteen: -
haluanko pitää kiinni päätöksestäni antaa anteeksi?
Olen huomannut, että tietyissä tapauksissa kannattaa ehkä -
antaa aluksi yleisesti anteeksi kyseiselle henkilölle, -
esimerkiksi äidille.
Sitten prosessi jatkuu niin, että pikku hiljaa -
saa antaa äidille anteeksi tietyt sanat, teot ja laiminlyönnit.
Jeesus tietää ihan hyvin, että anteeksianto voi olla prosessi.
Luemme Matt. 18:21―22. "Silloin Pietari meni hänen tykönsä -
ja sanoi hänelle: 'Herra, kuinka monta kertaa minun -
on annettava anteeksi veljelleni, joka rikkoo minua vastaan?
Ihanko seitsemän kertaa?' Jeesus vastasi hänelle: 'Minä sanon sinulle: -
ei seitsemän kertaa, vaan seitsemän- kymmentä kertaa seitsemän.'"
Se, että tässä sanotaan "veli" yksikössä eikä "veljet", merkitsee, -
että voimme kokea joutuvamme antamaan anteeksi -
samalle henkilölle yhä uudelleen.
Ehkä hän jatkuvasti tekee uusia tyhmiä asioita, -
mutta ehkä tässä viitataan siihenkin, että hän on tehnyt jotakin, -
mikä haavoitti niin syvältä, että anteeksianto on pitkä prosessi.
Anteeksi antamisen prosessia voisi verrata sipuliin.
Kun kuorii yhden kerroksen, huomaa, että sisällä on uusi kerros.
Sitten kuoritaan se kerros -
ja huomataan, että niitä on aina vain lisää.
Mutta missään sipulissa ei ole loputtomasti kerroksia, -
yksi osoittautuu viimeiseksi. Sama pätee anteeksiantoon.
Jos pysymme päätöksessämme, ennen pitkää onnistumme.
Sisäinen haava on parantunut, vain arpi on jäljellä.
Katsotaanpa nyt, kenelle meidän ehkä pitää antaa anteeksi.
Se voi olla kuka tahansa, joka on tehnyt meille pahaa.
Mutta itse asiassa ne, jotka ovat meille läheisimpiä, -
pystyvät haavoittamaan meitä syvimmältä.
Katsotaan yhtä esimerkkiä.
Pieni lapsi kuulee jonkun sanovan: "Olet ihan tyhmä."
Se, kuinka syvästi sanat haavoittavat, riippuu puhujasta.
Sanat haavoittavat sitä syvemmin, mitä läheisempi lapselle puhuja on.
Siksi meidän kaikkien pitää ehkä antaa anteeksi lähimmillemme.
Esimerkiksi vanhemmillemme, lapsillemme, puolisollemme.
Voi olla, että pitää antaa anteeksi -
myös jollekulle työpaikalla tai seurakunnassa.
Hän voi olla henkilö, jolla on auktoriteettia.
Joissakin tapauksissa meidän ehkä pitää antaa anteeksi ihmisryhmille, -
organisaatiolle tai kenties koko yhteiskunnalle.
Yksi esimerkkitapaus, johon törmään usein esirukoustyössäni, -
ovat ihmiset, jotka ovat saaneet syviä sisäisiä haavoja -
ollessaan sairaalassa lapsena siihen aikaan, -
kun sairaalassa olevat lapset eivät saaneet tavata vanhempiaan.
Heidän pitää ehkä antaa anteeksi vanhemmilleen, -
vaikka totuus voi olla se, -
että vanhemmat halusivat kipeästi olla lapsensa luona, -
mutta sairaala ja yhteiskunta eivät sitä sallineet.
Silloin pitää antaa anteeksi niillekin, -
jotka olivat päättäneet, että asian pitää olla niin.
Edellisessä jaksossa puhuimme myös tarpeesta antaa anteeksi itsellemme.
Kun teemme parannusta synneistämme ja tyhmyyksistämme -
ja pyydämme Jumalalta anteeksi, -
niin Raamatun mukaan Jumala antaa meille aina anteeksi.
Päättämällä antaa anteeksi itsellemme varmistamme, -
että olemme samaa mieltä kuin Jumala.
Minkä Hän antaa anteeksi, annamme mekin.
Jos tunnet olevasi valmis siihen, -
voimme nyt yhdessä harjoitella sitä, mistä on puhuttu.
Jotta todella oppisit, kuinka annetaan anteeksi, -
kehotan sinua valitsemaan yhden, vain yhden ihmisen, -
joka joskus on haavoittanut sinua tai tehnyt sinulle pahaa.
Älä valitse ihmistä, joka on haavoittanut sinua tosi syvältä.
Valitse asia, joka ei ole aivan liian suuri.
Voit sitten toistaa sen niin monta kertaa kuin haluat.
Eli kun opettelet menettelyä, aloita jostakin sellaisesta, -
minkä käsitteleminen ei ole sinulle ylivoimaista.
Jos olet kokenut asioita, jotka ovat satuttaneet sinua syvältä, -
neuvon sinua etsimään kokeneita sielunhoitajia, -
jotka voivat jutella kanssasi ja rukoilla puolestasi.
Nimittäin kun ihmisen puolesta rukoillaan syvien haavojen takia, -
hän voi reagoida vahvasti tunnetasolla, -
ja joissakin tapauksissa voi ilmetä myös demonista toimintaa.
Sen takia ei kannata käsitellä sellaista, -
kun istuu yksin television ääressä.
Valitettavasti minulla ei ole mahdollisuutta -
ryömiä televisioruudusta auttamaan sinua.
Valitse nyt asia, joka ei ole aivan liian suuri.
Hetken kuluttua ruutuun tulee kirjallinen rukous.
Se on vain esimerkki siitä, miten sellaista asiaa voi rukoilla.
Jumala kuulee yhtä hyvin, jos rukoilet omin sanoin.
Ensin luen kirjallisen rukouksen kertaalleen, -
jotta voit tutustua siihen.
Sitten saat mahdollisuuden lausua rukouksen itse.
Sen jälkeen rukoilen kaikkien niiden puolesta, -
jotka ovat nyt ilmaisseet halunsa antaa anteeksi.
Rukous, jonka kohta lausumme, kuuluu näin: -
"Kiitos, Jeesus, että sen kautta, mitä Sinä teit minun tähteni, -
minä saan vastaanottaa Jumalan anteeksiannon.
Haluan kulkea Sinun jalanjäljissäsi -
ja antaa anteeksi niille, jotka ovat tehneet minulle pahaa.
Juuri nyt ilmoitan, että päätän antaa anteeksi..."
Tuohon kohtaan laitat sen ihmisen nimen, -
jonka olet nyt valinnut.
"Jeesuksen nimessä. Aamen."
Ole hyvä, saat aikaa lausua tämän rukouksen itse.
"Kiitos, Jeesus, että sen kautta, mitä Sinä teit minun tähteni, -
minä saan vastaanottaa Jumalan anteeksiannon.
Haluan kulkea Sinun jalanjäljissäsi -
ja antaa anteeksi tälle henkilölle.
Jeesuksen nimessä, aamen."
Jeesus, kiitän Sinua kaikista, -
jotka ovat nyt päättäneet antaa anteeksi.
Rukoilen, että vaikutat heissä, -
niin että tämä tahdon päätös vähitellen tavoittaa sydämen, -
jotta heidän tunteensakin noudattelevat tätä päätöstä.
Rukoilen, että he eräänä päivänä tuntevatkin antavansa anteeksi.
Niinpä rukoilen nyt Sinulta, taivaallinen Isä, -
että katkaiset kaikki väärät siteet, -
jotka sitovat meidät ihmiseen, jolle olemme nyt antaneet anteeksi.
Palauta meille vapaus, joka tästä ihmissuhteesta on kadonnut.
Jumala, tiedät myös, -
mitä haavoja me tässä ihmissuhteessa saimme.
Rukoilen Sinua nyt parantamaan hengen, sielun ja ruumiin.
Tuo lohdutuksesi näihin syviin haavoihin, Herra, Isä.
Rukoilen, että parannat syvältä sydämestä jokaisen ihmisen, -
joka nyt ehkä tuntee tuon kivun.
Sinä ymmärrät, millaista eläminen tässä ihmissuhteessa on ollut.
Tunnet kaiken kärsimyksemme, kaiken tuskamme.
Olet tietoinen kaikista kyyneleistämme.
Kiitos siitä, että Raamatun mukaan olet koonnut kyyneleemme leiliisi.
Rukoilen, että tuot lohdutuksesi siihen tuskaan, -
jota ihmiset ehkä juuri nyt tuntevat.
Sinä tiedät myös, Herra, Isä, -
onko juuri tällä ihmissuhteella tulevaisuutta ja toivoa.
Siinä tapauksessa, että näet mahdolliseksi -
suhteen korjaantumisen, -
rukoilen, että parannat paitsi yksittäisen ihmisen, -
myös itse ihmissuhteen.
Mutta näet myös, taivaallinen Isä, ne tapaukset, -
joissa ihmissuhde on tuhoisa ja joissa meille on parasta -
jättää suhde taaksemme ja mennä eteenpäin.
Rukoilen, että annat jokaiselle jumalallista viisauttasi suhteeseen -
juuri tämän ihmisen kanssa, jolle nyt on päätetty antaa anteeksi.
Kiitän sinua, Jeesus, -
siitä millä tavalla olet parantanut ja eheyttänyt meitä.
Ja kiitos, että Sinä joka olet aloittanut meissä hyvän työn, -
olet luvannut myös saattaa sen loppuun. Aamen.
Haluaisin lisätä yhden asian. Nimittäin anteeksi antaminen -
ei koske vain niitä ihmisiä, jotka ovat yhä elossa, -
vaan saatamme joutua antamaan anteeksi ihmisille, -
jotka ovat kuolleet, mikäli he ovat haavoittaneet meitä.
Anteeksiantohan vapauttaa vangitut, meidät itsemme, -
ja voimme yhä olla sidoksissa ihmisiin, jotka ovat kuolleet.
Sitä, mitä nyt olemme tehneet yhdessä näiden rukousten kautta, -
voit tehdä yksin toisten ihmisten suhteen, -
jotka ovat haavoittaneet ja rikkoneet sinua.
Ilmaise, että päätät antaa heille anteeksi -
ja pyydä Jumalaa irrottamaan sinut siitä, mikä sitoo sinua heihin.
Pyydä Jumalaa myös parantamaan suhteen aiheuttamat vauriot.
Mutta jos sinulla on ollut hyvin vaikeita ihmissuhteita, -
jotka ovat vaikuttaneet koko elämänlaatuusi, -
neuvon sinua ottamaan yhteyttä luotettavaan pastoriin -
tai sielunhoitajaan, jotta pääset juttelemaan ja saat esirukousta.
Seuraavassa jaksossa katsotaan, -
miten annetaan Jeesukselle herruus kaikilla elämänalueilla.
Tällä haavaa toivotan sinulle siunattua viikkoa.
Jeesus on tie, totuus ja elämä.
Toivomme ja rukoilemme, että kaikki ihmiset -
kuulisivat Jumalan ilosanoman eheytymisestä Jeesuksen kautta.
Median ja television kautta tavoitetaan monia, joten rukoile, -
että ohjelmat tavoittaisivat ne, jotka tarvitsevat tätä eniten.
Jos mahdollista, anna myös taloudellista tukea.
Tarvittavat tiedot näkyvät ruudussa.
Kiitos rukouksistasi ja tuestasi.
Jos tunnet tarvetta käsitellä näitä asioita syvällisemmin, -
olet tervetullut Ellel Ministries Finland ry:n kursseille.
Katso lisää ellel.fi.
Suomennos: Marja Sevón Ellel Ministries Finland ry