Hän uskoi Herran kohtelevan kansoja, niin kuin ne kohtelevat juutalaisia.
Juutalaisia ja israelilaisia tulee kunnioittaa. Jumala palkitsee sen.
Hän uskoi niin koko ikänsä. Se oli häntä innoittanut periaate.
Ensimmäiset 30 elinvuotta Churchillin yhteys juutalaisiin -
oli pelkästään sosiaalinen. Kaikki muuttui, kun hän nousi parlamenttiin.
San Remon konferenssissa vuonna 1920 britit saivat mandaatin -
toimeenpanna julistuksen ja luoda juutalaisvaltion Palestiinaan.
Siihen tehtävään britit asettivat Winston Churchillin.
Churchill saapui Gazaan kuuluisan Arabian Lawrencen kanssa.
Tuhannet arabit olivat heitä vastassa huutaen.
Heidän intonsa teki vaikutuksen Churchilliin, -
vain koska hän ei ymmärtänyt arabiaa. Hänellä ei ollut aavistustakaan, -
että he huusivat: "Alas juutalaiset! Katkaiskaa heidän kurkkunsa."
Lawrence ymmärsi heitä. Mutta hän päätti pitää sen omana tietonaan.
Churchill oli juuri luonut arabeille kokonaisen kuningaskunnan, -
mutta siltikään he eivät olleet tyytyväisiä. Kaksi päivää myöhemmin -
arabijohtajien ryhmä tuli brittien päämajaan Jerusalemiin -
ja esitti Churchillille 35-sivuisen muistion täynnä vaatimuksia.
Heillä oli viinitarhoja, ja Churchill joi mielellään.
Hänestä viini oli hyvää ja naiset kauniita.
Hän hämmästeli sitä, mitä juutalaiset saivat aikaan Palestiinassa.
Missä oli juutalaisia, siellä hän näki vehreyttä, teollisuutta, kehitystä, -
kirjallisuutta ja sivistystä, niin kuin hän sen ymmärsi.
Missä olivat arabit, hän näki ruskeutta, autiutta, ei mitään, ei kehitystä.
Kun äänet laskettiin ylähuoneessa, antisionistit voittivat ― 60 vastaan 29.
Israelin valtio oli vaarassa kuolla jo ennen kuin se syntyikään.
Churchillin tehtäväksi jäi kääntää päätös alahuoneessa.
Churchillin puhe oli havahduttava menestys.
Alahuone asettui äänestyksessä ylivoimaisesti hänen kannalleen.
Kului 15 vuotta, eikä unelma juutalaisvaltiosta ollut edennyt.
Churchill oli syrjäytetty. Hän oli voimaton auttamaan.
Koko 1930-luvun ajan Churchillin neuvot pääosin sivuutettiin.
Hän oli ollut poissa hallituksesta lähes vuosikymmenen.
Rakkaasta Chartwellin-kodista tuli hänen turvapaikkansa.
Hän näki uudenlaisia yhtäläisyyksiä -
itsensä sekä sionistien ja juutalaisten välillä 1930-luvulla.
Molemmat olivat yksin erämaassa. Hänet oli syrjäytetty päätöksenteosta.
Hän oli ollut korkeassa asemassa vuonna 1929 valtiovarainministerinä.
Siitä seuraava askel on usein pääministerin virka.
Häneltä se meni ohi. Hänestä tuli hyljeksitty omassa puolueessaan.
Hän oli yksin erämaassa. Niin olivat juutalaiset ja sionistitkin.
Palestiinan sionisteja pidettiin ongelmana.
Churchillille se oli "uusi Münchenin sopimus": lepyttelyä Lähi-idässä.
Sudeettialue luovutettiin Hitlerille vuonna 1938. Lepyttelyä Euroopassa.
Lähi-idässä lepyttely huipentui v:n 1939 "Valkoiseen paperiin", -
joka vastoin brittien lupausta rajoitti juutalaisten paluumuuttoa -
ja kielsi juutalaisvaltion mahdollisuuden.
Churchillin ja juutalaiskansan elämä oli pian muuttuva dramaattisesti.
Vajaa neljä kuukautta myöhemmin Saksa marssi Puolaan.
Maailma oli jälleen sodassa.
Kymmenen erämaavuoden jälkeen -
Churchill nousi uudelleen hallitukseen laivastoministeriksi.
Juutalaisten kohtalo sattui häneen.
Attlee kertoo, miten Churchill sanoi hänelle kerran kyyneleet valuen: -
"Katsokaa, mitä he tekevät minun juutalaisilleni!"
Hitlerin teot järkyttivät häntä.
Vaikka Englanti oli vaarassa, Siion oli yhä hänen sydämellään.
Hän keskittyi sodan voittamiseen. Se oli selvä.
Churchill piileskeli Weizmannilta. Weizmann anoi häntä näyttäytymään.
Hän halusi, että Churchill olisi puolustanut sionisteja. Turhaan.
Syy on selvä. Hän ei halua tavata Weizmannia, -
koska hän tietää, ettei hän voi vastustaa häntä. Ja hän häpeää, -
koska hän ei halua tehdä mitään sionistien hyväksi nyt -
poliittisista ja henkilökohtaisista syistä. Hän ei edes tapaa häntä.
Se kertoo myös, millainen ote Weizmannilla oli hänestä.
Churchillilla oli ongelmia kotimaassa. Hänen hallintonsa oli murentunut.
Kaksi kuukautta sodan loppumisesta hän palasi Potsdamista -
vain huomatakseen, että hänet oli pantu pois viralta.
Hän hankki heille voiton ja menetti virkansa.
Hän oli raivoissaan eikä voinut uskoa sitä. Hänen vaimonsa sanoi hänelle: -
"Ehkä se on siunaus valepuvussa." Hän sanoi: "Hyvin on naamioitunut."
Yhdistyneen kuningaskunnan hallinnon ehdotuksesta -
YK ottaa hoitaakseen järjestelyt Palestiinan tulevasta hallinnosta.
Churchill kuoli 90 vuoden iässä.
Israelin pääministeri ja presidentti osallistuivat hautajaisiin Lontoossa.
Kaikkialla Israelissa ihmiset muistivat "brittiläistä bulldogia", -
joka oli ollut juutalaiskansan ystävä.