o
Syntymätodistuksen mukaan jouduin eroon äidistä 6-viikkoisena.
Minut vietiin lastenkotiin. En ole ikinä tavannut biologista isääni.
Tietääkseni hän lähti ennen syntymääni.
Minut pantiin lastenkotiin Croydoniin Lontoon lähelle.
Se oli kristillinen lastenkoti.
Hoitajat olivat naimattomia naisia. He olivat lähetystyöntekijöitä.
He olivat luopuneet urasta ja perheestä huolehtiakseen orvoista.
Lastenkodissa oli monia hyviä asioita.
Hoitajat rakastivat minua kykynsä mukaan.
Olen kiitollinen siitä, mitä sain.
He eivät silti pystyneet korvaamaan biologisia vanhempiani.
Siellä oli paljon lapsia. Minulla ei ollut omaa äitihahmoa.
He eivät pystyneet korvaamaan myöskään isääni.
Nuorena luin paljon sarjakuvia.
Luin Teräsmies-, Batman- ja Hulk-sarjiksia.
Kehittelin pääni sisällä mielikuvitusmaailmaa.
Kuvittelin, että isäni oli supersankari.
Aikuiset miehet puuttuivat lapsuudestani.
Kaikki olivat naimattomia naisia.
Myöhemmin tutustuin mieheen, joka kuului henkilökuntaan.
Hän oli ollut armeijassa. Hän oli laskuvarjojääkäri.
Hän oli hyvässä kunnossa. Hän oli selviytymistaitoinen.
Ystävystyimme. Pidin siitä, että hän juoksi minua nopeammin.
Kävimme usein kävelyllä maaseudulla.
Kun tulin puberteetti-ikään ja täytin 13, -
suhde muuttui yhä enemmän homoseksuaaliseen suuntaan.
Lähdin lastenkodista.
Muutin parin kilometrin päähän.
Suhteemme jatkui.
En muista koskaan lapsuudessani saaneeni halausta -
tai minkäänlaista kannustavaa kosketusta mieheltä.
Näen sen nykyään niin, että olin jäänyt kosketusta vaille.
Ajattelen, että se oli suuri syy siihen, -
miksi hain kannustusta ja hellyyttä miespuoliselta henkilöltä.
En kokenut sitä pahana asiana.
En kokenut syyllisyyttä enkä häpeää.
En osannut verrata sitä mihinkään.
Se oli sitä, mitä se oli.
Nyt ymmärrän, että minulla oli huono itsetunto.
En tiennyt, kuka olin ihmisenä tai miehenalkuna.
En ajatellut sitä silloin.
Harrastin urheilua ja musiikkia. Kävimme eri paikoissa.
Se oli hauskaa.
Kun olin 17-vuotias, -
Jumala ilmestyi elämässäni.
Olin poissa kotoa. Asuin parin kilometrin päässä.
Menin baptistiseurakuntaan Etelä-Croydonin alueella -
Lontoon eteläpuolella.
Kävin pienryhmätapaamisissa.
En muista, mitä ryhmän vetäjä sanoi, -
mutta minulla oli hengellinen kokemus.
Koin huoneessa hengellisen läsnäolon.
Tunteet nousivat pintaan. Minun tuli kuuma.
Aloin itkeä.
Koska olin kasvanut lähettien lastenkodissa, -
ajattelin heti, että se oli Jeesus.
Tiesin sen sydämen tasolla. En osaa selittää sitä järjellisesti.
Siinä iässä ei halua itkeä, mutta itkin siitä huolimatta.
Aloin rukoilla. Puhuin niin kuin Jumala olisi ollut läsnä.
Olin nälkäinen. Ajattelin, että kaikki ei voi olla tässä.
Kun menin seurakuntaan, -
käsitin, että haluan elämältäni enemmän.
5 tai 6 kuukautta ensimmäisen hengellisen kokemuksen jälkeen -
katkaisin suhteen mieheen, jonka kanssa seurustelin.
Se osoittautui vaikeaksi.
Sydämeni särkyi.
Mieleeni palautui muistoja.
Muistan, että koin samoja tunteita -
kuin pienenä lastenkodissa.
Koin taas hylkäämistä ja yksinäisyyttä.
Ajattelin, ettei kukaan välitä minusta.
Käsitin, että suhteen avulla paikkasin tyhjyyttä ja tuskaa.
Koin, että hengellisen kokemuksen tarkoitus oli katkaista tuo suhde.
Se oli iso askel eheytymisprosessissa.
Tulin tuskani ja tarpeitteni kanssa vastatusten.
En enää ryhtynyt suhteeseen.
Ongelmana on, että jos on ollut seksuaalisesti aktiivinen, -
ei ole nappia, jota painamalla seksuaalinen vietti katoaisi.
Löysin pornografian, fantasiat ja itsetyydytyksen.
Kehitin salatun elämän.
Koin siitä syyllisyyttä ja häpeää.
Samaan aikaan kasvoin uskovana.
Olin innostunut. Ajattelin, että olin löytänyt jotakin todellista.
Halusin muidenkin löytävän sen. Julistin ostareilla lauantaisin.
En tiedä, mitä ihmiset siitä oikein pitivät.
Koin löytäneeni jotakin.
Vietin tavallaan kaksoiselämää.
Yhtäältä tapahtui todellista kasvua.
Toisaalta minulla oli salattu elämä, -
johon liittyi häpeää ja syyllisyyttä.
15 vuotta ensimmäisten hengellisten kokemusten jälkeen kuulin -
kristityn vastuunkantajan kertovan ensi kertaa julkisesti, -
miten voittaa seksuaalisuuteen ja suhteisiin liittyvän rikkinäisyyden
Hän kertoi omia kokemuksiaan.
Se rohkaisi minua.
En ollut kuullut, miten ihmiset pääsivät eroon tavoista, -
jotka olivat ristiriidassa uskomusten kanssa.
Asuntoni lähellä oli puisto.
Käveleskelin siellä aamuisin.
Puhuin silloin Jumalalle.
Koin, että ilmapiiri ympärilläni tuli paksuksi.
Sitä on vaikea kuvailla.
Koin, että Jumala tuli lähelle.
Sen seurauksena koin itseni epäpuhtaaksi.
Tuntui siltä, että olisin kieriskellyt mudassa -
ja että tarvitsisin kylpyä.
Soitin pastoreille. Seurakunta oli iso. Siellä oli monta pastoria.
Halusin kertoa, mitä olin tehnyt, ja tunnustaa syntini.
Kaikki olivat sinä viikonloppuna jossakin konferenssissa.
Lopulta sain kiinni erään pastorin. Tapasimme. En saanut sanaa suustani
Purskahdin itkuun. Hän sanoi, että itkin lattialle lammikon.
Sanoin, että tunnen itseni likaiseksi ja epäpuhtaaksi.
Sanoin haluavani tunnustaa syntini.
Sanoin, että minussa on itse- riittoisuutta, ylpeyttä ja kapinaa.
Muistan sen selvästi.
En pystynyt kertomaan enempää. Minulla ei ollut sanoja.
Se oli alku. Se oli askel siihen suuntaan, -
että osoitan heikkoutta ja tarvitsevuutta.
Se vahvisti minua sisäisesti. Prosessi jatkuu yhä.
Opettelen kertomaan tarpeistani ja heikkouksistani, -
luottamaan muihin ihmisiin, -
ja saamaan muilta tukea ja välittämistä.
Jumala opetti myös hengellisten kokemusten kautta.
Minun piti opetella sitä myös ihmisten kautta.
Eheytymisprosessi jatkuu.
En väitä, että olisin täydellinen ja osaisin pyytää apua, -
tunnistaa tarpeita tai tehdä kaiken oikein.
Minusta se on yhä vaikeaa.
Pystyn siihen nyt. Se ei enää hallitse elämääni.
En enää nolostu niin helposti.
En pelkää muita miehiä tai naisia, niin kuin ennen pelkäsin.
Kokemukset ovat pysyneet samanlaisina, -
mutta viihdyn nyt paremmin itseni kanssa miehenä.
Olen naimisissa.
Minulla on kolme teini-ikäistä tytärtä.
Minulla on kiva suomalainen vaimo.
8 kuukautta kestävän eheytymiskurssimme -
käy vuosittain 30 - 40 ihmistä.
Sama määrä tulee viikon kestävälle kurssille joka kesä.
Vuosittain satoja ihmisiä käy viikonloppuseminaareissa.
Monet kokevat, että heidän täytyy käsitellä seksuaalisuuttaan.
Kursseilla käsitellään myös monia muita asioita.
Seksuaalisuus liittyy tiiviisti ihmisten identiteettiin.
Muutkin asiat korjaantuvat, -
kun ihmisiä autetaan löytämään itsensä miehinä ja naisina.
Suomennos: Marianne Tenetz