Ülistus on see, et me usume, kes Jumal on ja tunnistame,
kes Ta on ning ülistame Teda.
Eespalve on uskumine Jumala tõotustesse ja nende
tõotuste täidemineku kuulutamine.
Üks Süda-keskuses me paneme need kaks asja kokku:
palve ja ülistus voolavad üheskoos.
Me laulame palveid, sõna. Ülistus on alati kaasas.
Püha laul on lihtsalt laul, kus tuleb esile püha, imeline
ja isegi raputav Jumal.
Laul muutub pühaks, kui selles peitub Jumal.
Laulus 22 öeldakse: "Ja ometi oled sina püha, kelle trooniks on
Iisraeli kiituslaulud."
Uurides püha laulu olen leidnud, et Jumalale reaalselt meeldib
oma rahva ülistus ja kiitus nii väga, et Ta tahab tulla
elama selle laulu keskele.
Ta langetab oma ligiolu sinna paika, kus teda kummardatakse.
Minu esimene ülistuslaul sündis samal päeval,
mil mul oli olnud väga võimas kohtumine Jumalaga.
Ma teadsin selle kohtumise ajal, et Jumal teeb midagi
täiesti uut mu elus.
2 nädalat varem olin näinud prohvetlikku unenägu sellest,
kuidas Jumal saab tegema teatud asju.
Peale seda kohtumist istusin oma katkise klaveri ette ja ma
ei mäleta midagi vahepealset, vaid järgmises hetkes
see laul oli valmis.
Kirjutasin refrääni valmis varem meie kohtumise ajal ja
Jumal ütles mulle siis: "Ma ei andnud seda lauset
sulle facebook'i staatuseks, vaid tahan, et teed sellest laulu."
Ei ma ei taha laulda! Ilma klaverita ma pole nõus.
Aga võin rääkida teile refräänist.
Laulu nimi on "King of Love".
See on palvelaul, kus ma laulan:
Armastuse Jumal, valitse mu sees.
See tähendab, et armastuse Jumal võiks mu sees valitseda
kuni kõik hirm on kadunud ja alles jääb ainult armastus.
3 aastat tagasi lõpetasin tööl käimise.
Enne seda olin 6 aastat kontorijuhataja.
Sain lihtsalt teadmise, et see pole see, milleks mind on kutsutud.
Töö oli okei, aga tundus justkui palju jääks elamata.
Peale töölt ära tulemist olin lihtsalt Jumalaga.
Õppisin kuulama, tahtsin teada, mida Isa mõtleb.
Mis on Isa südamel.
Mis ma siis tegin oli sama, mis ma siin praegu teen.
Tol ajal tegin seda kodus, ega teadnud, et Jumal tahab,
et teen seda kuskil mujal ja saan selle eest palka.
See vabastab. Vabastab tegutsema. Sa ei pea mõtlema, kust raha saada
ja saad teha seda, mida oma südames tahad teha.
Varem oli nii, et pidin tegema mingit tööd, et osta süüa ja maksta üüri.
Sa juhid mind läbi pimeduse, sa püüad kinni mu hirmunud südame,
ma puhkan Sinus.
Sa andsid mulle täiusliku rahu, täitsid mu sügavaimad vajadused
ja ma puhkan Sinus.
Sa juhid mind läbi pimeduse, sa püüad kinni mu hirmunud südame,
ma puhkan Sinus.
Sa andsid mulle täiusliku rahu, täitsid mu sügavaimad vajadused
ja ma puhkan Sinus.
Tule, särades nagu päike, las tuleb Sinu riik,
ma tahan olla Sinuga koos Sinu ligiolus.
Olen siin, et tuua Sulle ülistust. Mul jääb hing kinni,
nüüd olen Sinuga siin Sinu ligiolus.
Tule, särades nagu päike, las tuleb Sinu riik,
ma tahan olla Sinuga koos Sinu ligiolus.
Olen siin, et tuua Sulle ülistust. Mul jääb hing kinni,
nüüd olen Sinuga siin Sinu ligiolus.
Piibel räägib, kuidas Mooses juhtis Iisraeli rahva välja Egiptuse
orjapõlvest tõotatud maale.
Nad olid ületanud Punase mere kuivade jalgadega ja vaatasid,
kuidas vaarao sõjavägi uppus merre.
See, kuidas Jumal murdis läbi nende reaalsusesse, päästis ja aitas neid,
see äratas nendes tahtmise laulda võidulaulu Jumalale.
Mooses juhtis meeskoori ja tema õde Mirjam juhtis naiskoori.
Koos nad laulsid sellest, kuidas Jumal neid päästis.
Püha laulu sisu ongi see, et me laulame, sest Jumal on hea
ja Jumal on päästnud.
Me laulame, sest Jumal on teinud imelisi tegusid.
Üks süda-keskuses me usume, et Piibel on täis tõotusi sellest,
milliseid häid asju Jumal saab esile tooma sellel maal ja maailmas üldse.
Ja kui me palvetame, kuulutame neid tõotusi,
siis me usume, et meie sõnades on vägi.
Selles kuus meie eespalve teemad on riigijuhtimine, valitsus,
kristlaste ühtsus Soomes, meie partnerid, kristlaste abielud
ja unistuste täitumine.
Me ei palveta kellegi või millegi vastu, me pigem palvetame elu eest.
Selle asemel, et palvetada kurjade asjade vastu, me palume Jumala
vastuseid kurjadele asjadele.
Me kuulutame head. Sinna, kus on pime,
kuulutame valgust.
Meie fookus on palvetada asjade eest ja mitte vastu.
Kogeme, et nii tuleb Jumala elu maa peale.
Algul mõtlesin lihtsalt hakata naisega koos siin mängima.
See tundus lõbus.
Hiljem täiesti üksteisest sõltumatud inimesed tulid
mulle rääkima, et mu mängimises on midagi erilist.
"Nagu sa mängiksid otse mu südamesse."
See on pannud mind mõtlema, et mu siin olemisel on tähendus.
See hoiab mind siin ja naine ka.
Minu jaoks see oli algul tüütu. Ma olen muusik ja olen mänginud
kogu oma elu ning oskan mängida väga lahedaid asju.
Tahan alati, et muusika kõlab võimas.
Siin peab oskama selle kõrvale panna.
Siin peab teenima ülistust, toetama laulu.
Esikohal on Jumal ja muusika käib lihtsalt asjaga kaasas.
Ülistada Jumalat oma põhitööna, see on midagi, millest ma ei
osanud isegi unistada.
See on imeline, aga samas ka väljakutse.
Aga sellegipoolest tunnen, milline eesõigus mul on ja
ma iga päev imestan, et see on tõesti Jumala arm.
Mul ei ole selleks väga inimlikke võimeid.
Mul pole musikaalset tausta ega aastatepikkust ülistusjuhi kogemust.
Minu arvates see kajastab Jumala riigi põhimõtteid,
mis inimestele tunduvad vahel väga valedena.
Aga ma teen siin seda, mida ma muidu ka teeksin.
Nüüd saan selle eest palka.
See on ühel ajal parim ja ka väga raske.
Parim, sest ei ole paremat kohta, kui olla Jumala ligiolus,
tunda Tema ligiolu ja armastust. Ülistada Teda.
Aga samas see tähendab ka, et oled väga läbinähtav.
Pead avama oma südame, et Jumal saaks seal tegutseda.
Et oleks võimalik võtta rohkem armastust vastu ja anda edasi
Vahel peab kohtama ka valusaid asju,
kui Jumal tahab luua uut südames ja teha kõik terveks,
et sina võiksid elada täisväärtuslikku elu.
Püha laul on minu jaoks kirg, see on keel.
Igapäevaelus ei ole alati nii lihtne tunda Jumala ligiolu.
Aga kui ma võtan kitarri kätte ja hakkan laulma Jumalale,
võin olla Jumala ligiolus.
Pole vaja sooritada ega esineda.
See on kanal, mille abil võin kohtuda Jumalaga.
On alati imeline, kuidas me oleme koos tiimiga, meil on palju inimesi
ja meil on omavaheline ühtsus, Püha Vaim hakkab voolama.
Kirjakohad tulevad esile.
Ootad, millal saad laulda neid kirjakohti enda seest välja.
Rõõm, mis selle sees tekib, on nii imeline.
Usun, et see on alles algus.
Jumalal on midagi veel sügavamat ja võimsamat.
Väga võimas on see, kui tahad ise hakata laulma või palvetama
ja märkad järsku, et keegi teine hakkab seda sama asja välja laulma.
Sa tead, et teil on ühtsus, Püha Vaim annab neid asju.
Või näiteks kui ma olen laulnud ja tahaksin veel jätkata ning
keegi teine jätkab sealt, kus mul jäi pooleli.
Kõige võimsam pühas laulus on minu arvates see,
kui see süveneb ja läheb üle kummardamiseks.
Inimene on kiitnud, ülistanud ja siis hakkab Jumalat kummardama.
Oma sõnad ja mõtted kaovad ära.
Parimal juhul meie ülistus on selline, et meie koos koguduse,
Kristuse ihuga, laulame: "Tule Issand, tule Jeesus, tule mu kallim."
Mu hing igatseb Sind.
Millestki muust ei piisa.
Mu hing igatseb Sind.
Millestki muust ei piisa.
Mu hing igatseb Sind.
Millestki muust ei piisa.
Ma usun, et Sa tuled nagu vihm.
Värske vihm taevast.
Ma usun, et Sa tuled nagu vihm.
Mul oleks põhjust ülistada Jumalat kogu aeg.
Ta on teinud mu südames nii palju asju, tervendanud.
Ta on toonud minu sisse elu, ma võiksin kogu aeg ülistada.
Kogu aeg on põhjust.
Ja ma tean, et Isal on kõige parimad plaanid.
Tahan neid teada ja näha, kuidas Ta viib need täide
minu lähedaste eludes ja Soomes.
Sa teed kõik uueks, kõik uueks. Halleluuja, halleluuja.
Tõlge: Sanna Pitko