"Ühenduses" dr Charles Stanleyga.
Et maailm kuuleks evangeeliumi terve piibelliku õpetuse kaudu.
In Touch esitleb:
"Luues meistriteost"
Juba viieaastaselt teadsin, et tahan saada kunstnikuks.
Mu vanemad olid valmis tegema kõik,
et mind selleks julgustada.
Nad ohverdasid palju, et saaksin kunstiga tegeleda.
Kunst on väga üksildane ala,
kuid mina olen väga seltsiv inimene.
Mul on raske üksinda olla.
Pärast ema surma ja isa äkksurma aastaid varem
kaotasin tulekahjus kõik.
Ma ei teinud kunsti umbes kaks aastat.
Tundsin, et maalimisel pole mõtet,
et loomisel pole mõtet.
Ma ei tahtnud teisi tülitada oma tulekahjujutuga
või sellega, et mu süda valutab ema kaotuse pärast.
Üksi olla on väga raske.
Mulle oli vaja pikalt rääkida,
et kui hakkan taas maalima või joonistama,
ei jää ma neistki töödest ilma, et needki ei muutu tuhaks.
Mulle meeldib õpetada,
sest nii jagan ma endast välja.
Ma suudan leida midagi head
pea igas joonistuses.
Pean väga oluliseks teisi inspireerida.
Ma ei oleks inimese ja kunstnikuna täna see,
kui ma poleks leidnud tuge dr Stanley teenimistööst.
Dr Stanley jutluste kuulamine on olnud otsekui liim,
mis on aidanud mul hoida oma elu ühes tükis.
Olen läinud läbi rasketest aegadest ja võitlustest.
Seejuures olen aga saanud kinnitust, et ma pole üksi.
Minu töid on endale soetanud kuulsused
ja ma olen pälvinud auhindu.
Ometi tean, et kõige tähtsam on tuua oma loominguga au Jumalale.
Täna saates: "Meie eesõigus"
Kes on kõige meelejäävam inimene, keda oled elu jooksul kohanud?
Ehk siis,
kelle kohta võid suure rahuloluga öelda,
et teda tunda on suur au?
Kas see on mõni tuntud sportlane?
Tuntud kunstnik või silmapaistev muusik?
Või keegi kõneleja, keda sulle meeldib kuulata ja keda olen õppinud tundma?
Või mõni sama eriala esindaja?
Või keegi, kellest pead lugu ja kellega sind seob ühine hobi?
Äkki on see keegi, kes on sind elus palju aidanud.
Võib-olla see polegi tuntud inimene, vaid su imetore vanaema või vanaisa.
Inimene, kes on jätnud sinusse suure jälje
ja kelle tundmine on sinu jaoks suur au.
Kui mõtlen kõigile neile inimestele, keda meil on au tunda,
siis on kindel see, et kõige suurem au on meil tunda Jumalat.
See kipub meil ununema.
Meil kipub ununema, et Jumalat tunda on suur eesõigus.
On võrratult suur ja hea võimalus ning igavene väärtus,
et võime tunda elavat Jumalat.
Tihti läheb meile rohkem korda inimeste tundmine.
Nende teguviis ja mõtteviis või kuidas nad saaks meile kasulikud olla.
Jumala tundmine on kõrgeim tarkus.
Sul võib olla kogu maailma tarkus,
aga kui sa ei tunne Jumalat, ei piisa sellest,
et leida rahu, õnne, rõõmu, rahulolu,
rääkimata igavesest elust.
Apostel Paulus väljendas väga imelisel moel oma igatsust Jumalat tunda.
Otsime üles Filiplastele 3. peatüki.
Paulus alustab 7. salmist nii: "Kuid mis mulle oli kasuks,
seda ma olen arvanud kahjuks Kristuse pärast.
Jah, enamgi: ma pean kõike kahjuks
Issanda Kristuse Jeesuse kõikeületava tunnetuse kõrval.
Tema pärast olen ma minetanud kõik selle
ja pean seda pühkmeiks, et saada kasuks Kristust
ja et mind leitaks tema seest
ega oleks mul oma õigust, mis tuleb Seadusest,
vaid see õigus, mis tuleb Kristusesse uskumisest,
see, mille Jumal annab usu peale."
Kuulake nüüd: "Ma püüan ära tunda teda
ja tema ülestõusmise väge ja tema kannatuste osadust,
saades tema surma sarnaseks,
et ma kuidagi jõuaksin ülestõusmisele surnuist."
Kui ilusasti väljendab Paulus oma igatsust Jumala tunda.
Kui ilusasti ta väljendab seda sügavat nälga oma südames.
Nälga tunda Jumalat, kes muutis ta elu ja päästis ta Damaskuse teel,
kes kutsus Ta oma teenistusse
ja andis Talle ülesandeks kuulutada evangeeliumi tolleaegsele maailmale.
Ta tahtis tunda Jumalat üle kõige, öeldes lausa,
et peab kõike kahjuks,
et on valmis minetama kõik eelneva.
Ta ütles, et peab kõike muud pühkmeiks, prahiks
kõikvõimsa Jumala kõikeületava tunnetuse kõrval
Tema Pojas Jeesuses Kristuses.
Praeguse aja üks kurvemaid tõiku on see,
et paljud saadavad terve elu mööda Jumalat tundmata.
Nad lahkuvad siit elust uskmatuna,
ei avastagi seda, milleks nad on loodud,
ei õpigi tundma oma Loojat
ega saagi kätte neid õnnistusi, mis Jumalal nende jaoks on.
Nad ei õpigi tundma seda ühte ja ainust,
keda tunda on kõige suurem rõõm.
Kuidas on nii, et inimesed elavad ilma Jumalat leidmata?
Väga kurb.
Sellel on vähemalt kolm põhjust.
Esiteks, paljud elavad pimeduses.
Nad ei tea, et on olemas üks ja ainus Jumal.
Nad ei tunne Tema Poega Jeesust Kristust,
kes tuli maa peale, et avada neile Jumala juurde tee.
Mõtlen kõigile neile lugematutele inimestele,
kes ei tunne Jumalat ega Issandat Jeesust Kristust.
Nad ei tea, et on olemas armastav taevane Isa.
Nad ei tea, et on olemas Piibel,
mis õpetab õigesti elama ja Jumalat mõistma.
Nad elavad vaimulikus pimeduses.
Nad võivad olla rikkad, vaesed,
elada getos, džunglis või suurlinnas,
kuid nende süda on Jumala asjadele suletud.
Nad ei tunne Jumalat,
mis on kõige suurem tarkus.
Seda põhjusel,
et nad elavad kuskil, kus ei ole evangeeliumi kuulutatud.
Paljudes kohtades on inimesi,
kes võtaksid selle vastu, kui seda kuulutataks.
Ja ometi on kohti, kus seda on tehtud.
Jeesus on andnud meile käsu minna kõike maailma,
kuulutada evangeeliumi kogu loodule.
Tema kavatsus sinu ja minu jaoks,
kõigi jaoks, kes teavad evangeeliumi tõde Jeesusest Kristusest,
on see, et me elaksime täiel määral siin ja praegu.
Et kasutaksime iga võimalust,
et oleksime valguseks pimestatud südametele.
Et oleksime valguseks seal,
kus valitseb vaimulik pimedus, nõidus, saatana töö.
Paljud inimesed ei tunne Jumalat,
kuna nad pole saanud võimalust kuulda tõde.
Selleks me siin oleme.
Oleme siin selleks, et täita misjonikäsku,
viia tõe evangeeliumit pimeduses elavatele inimestele.
Inimesed ei tunne Jumalat ka seepärast, et neil pole Ta vastu huvi.
Mõelge, milline tohutu infolaviin tabab tänapäeva maailma.
Raske on leida kedagi,
kes ei istuks restoranis, telefon ühes ja kahvel teises käes.
Nad kogu aeg nokivad seda ja kuulavad sealt midagi.
Nad sõidavad, telefon ühes käes ja loodetavasti rool teises.
Igal pool on arvutid.
Infoküllus, telefonid, internet.
Internetis liigub üüratutes kogustes infot.
Maailm on teadmistest üleküllastunud,
kuid ometi pole me kübetki targemad.
Teadmised pole teinud muud, kui täitnud inimeste meeled ja südamed.
Arvutis ja internetis on meile kogu maailm valla.
On valla kõik hea, aga ka kõik kuri.
Teadmisi võib leida vaat et kõige kohta.
Erinevate asjade kohta - nii heade kui halbade asjade kohta.
See aga...
Ma ei räägi ainult päästmata inimestest, vaid ka kristlastest,
kes on andnud oma mõtted ja aja informatsiooni käsutusse,
nii-öelda tarkuse käsutusse.
Nende igatsus tunda Jumalat on teisejärguline
või siis see on maha jahtunud, muutunud ükskõiksuseks.
Suur osa teadmistest apelleerivad inimese madalale loomusele.
Suur osa teadmistest on petlikud, lubades inimesele õnne ja rahulolu:
"Kui sul on see asi, see auto, need riided, selline elustiil,
kui sa jood või sööd seda..."
Kõik see.
Kas kuskil selle kõige keskel
on janunevat igatsust tunda elavat Jumalat,
ainsat teadmist, mis tõmbab meid siit maailmast igavesse ellu?
Kui sa ei tunne Jeesust Kristust oma Päästjana,
siis ei ole sul teadmist maailma kõige tähtsama asja kohta.
Kui sa ei tunne Jeesust, ei tunne sa Jumalat,
ja kui sa ei tunne Jumalat, pole sa valmis elama ega surema.
Tema on suurim tarkus, parim isik, keda tunda.
Ometi on inimeste mõtted täidetud kõige muuga.
Kolmandaks, Jumalat ei tunta, sest ei olda valmis maksma hinda.
Mis mõttes maksma hinda?
Jumala tundmine maksab midagi.
Kui võtsid Jeesuse oma Päästjaks, siis palju sa Jumala kohta teadsid?
Mina teadsin 12-aastase poisina Jumala kohta väga vähe.
Teadsin vaid, et olen patune, et Piibli Jumal on olemas,
et on olemas Jeesus Kristus, kes on Jumala Poeg.
Veidi teadsin ka risti kohta:
Jeesus on surnud mu pattude eest ja ma saan võtta Ta oma Päästjaks.
Tema surm on maksnud kinni mu patud,
nii et kui võtan Ta oma Päästjaks, saan päästetud.
Kui jätta kõrvale veel paar asja, olin 12-aastasena tõeline võhik.
Paljud rahulduvad päästega.
Neil on pääste ja andestus, nad käivad kirikus ja teavad natuke Jumala kohta.
On väga suur vahe, kas tead midagi Jumala kohta või tead Teda isiklikult.
Tulemegi kohe selle juurde.
Seega ei olda valmis maksma hinda.
Kas Jumala tundmisel on hind? Jah.
Pääste ei tähenda, et sa tunned Jumalat.
Keegi võib sinult küsida evangeelse küsimuse "Kas sa tunned Jeesust?".
Päästetuna vastad jah.
Võidakse ka küsida: "Kas sa tunned Jumalat?" Ilmselt vastad jah.
Või "Kas tunned Issandat?". Ilmselt ütled jah.
Teada kellegi kohta midagi, tunda kedagi pinnapealselt,
olla kellegagi suhtes, mis on alles lapsekingades -
selliselt tunneme alguses Jumalat.
Me ei tunne Teda veel päriselt.
Kui keegi küsiks mult, kas ma tunnen Jumalat,
peaksin vastama niipidi:
"Ma alles õpin tundma seda, kes Ta on.
Mul on Temaga suhe.
See suhe kasvab.
Õpin Teda tundma üha paremini.
Mul on Temaga lähedane suhe, mis täidab mind.
Ma olen põnevil.
Olen meie suhtest põnevil, ja see kasvab.
See on protsess, ma arenen.
Kui küsid, kas ma tunnen Jumalat,
ei saa ma öelda, et tunnen.
Tunnen Teda nii palju, et teada, kui vähe ma tean.
Tunnen Teda nii palju, et teada,
et Tema tundmine on tarkuste tarkus.
Tunnen Teda nii palju, et mõista,
kui palju on veel avastada.
Olen elevil sellest, et Ta armastab mind niivõrd,
et end mulle üha rohkem ilmutada.
Selleks et mu arusaamine Temast, mu suhe Temaga
ja Tema isiklik tundmine
tekitaks minus üha suuremat põnevust."
Küsin ühe lihtsa küsimuse.
Kas igatsed Jumalat tunda või rahuldud päästega?
Kas su südames on tõeline nälg Teda tunda?
Kas loed Piiblit selleks, et Jumal end sulle ilmutaks?
Mõtle, millal viimati ütlesid:
"Issand, tahan sind tunda. Olen võtnud su oma Päästjaks.
Ütle mulle, kes sa oled. Milline sa oled?"
Kuidas sa Teda kirjeldaksid?
Mõne kirjeldusest selgub,
et ta ei tunne Piibli Jumalat, sest Piibli Jumal pole selline.
Ta ei tunne Jumalat.
Mina usun, et paljud usklikud ei tunne Jumalat tõeliselt.
Pane kirja järgmised neli väga lihtsat asja.
Kui tahad Jumalat tunda, pead alustama järgmisest.
Kas Teda võib lõpuni tunda?
Mitte siin elus. Kui seda usud, oled juba mööda pannud.
Pane kirja esimene.
Kui tahad Jumalat tunda,
pead kuulama Tema Sõna,
või siis lugema - vahet pole.
Pead laskma Pühal Vaimul seda avada
ja selle vastu võtma.
Pead Sõna kuulama...
Pane tähele, pead Sõna kuulama,
laskma Pühal Vaimul seda avada ning seejärel selle vastu võtma.
See eeldab mõtisklemist.
See tähendab, et loed ja kuulad Sõna,
räägid sellest Jumalaga, kuulad, mis Tal on öelda,
räägid Talle, kui midagi ei mõista.
Mõtisklemine tähendab, et veedad Temaga aega,
oled avatud Tema Sõnale, ilmutusele ja tõele, mis on sulle mõeldud.
Mõtisklemine on täielikult ja pöördumatult hädavajalik
Jumala tundmiseks.
Kuna selle raamatu kaudu Jumal ilmutab ennast vägevalt.
Kõik meie kogemused saavad õige tõlgenduse Jumala Sõna valguses.
Muidu on meil igasuguseid veidraid kogemusi,
mil pole Jumalaga midagi pistmist.
Seega, esiteks kuulame või loeme Jumala Sõna,
laseme Pühal Vaimul seda avada ja seejärel võtame selle vastu.
Teine.
Teine on uurimine.
Meil tuleb uurida,
milline on Jumal ja Tema teed.
Lisaks Piibli lugemisele tuleb sealt uurida, milline on Jumal ja Tema teed.
Sealt saame teada, et Jumal on armastav Isa.
Aga ka kohtumõistja.
Ta karistab õelaid ja kutsub korrale oma lapsi.
Selleks et Teda tunda, pead Temast midagi teadma.
Piiblit kaanest kaaneni lugedes saad teada,
et Tal on su elu jaoks plaan, Ta armastab sind ja hoolib sinust.
Peame uurima, milline Jumal on. Aga kuidas?
Piiblis ei ole ette antud Jumala omaduste nimekirja.
"Kas see ei teeks asja lihtsamaks?"
"Jumala omadused leiad 495. leheküljelt.
Selles ja selles tõlkes sellelt ja sellelt leheküljelt."
Sellega asi piirduks.
Jumal tahab, et saaksime Tema kohta teada
lugemise ja avastamise teel, sest Ta tahab õpetada meile palju rohkemat.
Kolmas tähtis asi.
Kui mõelda sellele,
mida Jumala tundmine puudutab,
siis kolmandaks peame vastama Ta kutsele
ja kuuletuma Ta käskudele.
Ta ütleb: "Tulge minu juurde kõik, kes olete vaevatud ja koormatud,
ja mina annan teile hingamise!" See on kutse.
Teisalt võib Jumal öelda: "Mine ja räägi sellele inimesele oma usust."
See on käsk, mitte kutse.
Veel üks näide.
Ütleme, et sul on palju teha, oled väsinud, otsused ootavad,
oled veidi pinges.
Oma vaimus tunnetad, et Jumal ütleb:
"Mine eemale.
Tule ja veeda minuga aega." See on kutse.
See on kutse olla osaduses, mõtiskleda Jumala asjade üle.
Sa tunnetad, et pead minema eemale, veetma Temaga vaikuses aega.
Püha Vaim kutsub sind eralduma
ja pidama privaatset vestlust taevase Isaga.
Tema tundmiseks ülimalt tähtis.
Jumala juures on imeline see,
mida Ta teeb, kui Ta tahab, et mõni asi sind korralikult raputaks.
Ta kustutab su mälust selle, mida olen enne lugenud.
Et sa ei arvaks, et juba tead selle tähendust.
Tean, mida räägin. "See ei saa olla..."
Mõnikord, kui lähed Temaga üksi,
pühib Ta su mälust kirjakohti,
et need saaks täiesti uue tähenduse.
Nii väljendab Ta oma armastust, ilmutab end sulle.
Ta ütleb sulle: "Ma armastan sind nii väga, hoolin sinust nii väga,
et tahan sind mõneks ajaks endale."
Neljandaks peame tunnistama, et Ta armastab meid,
ning rõõmustama, Teda kiitma ja ülistama.
Tunnistama, et Ta armastab meid,
Teda ülistama ja kiitma, olema Tema ees imetluses.
Midagi juhtub, kui me avame oma südame ja ülistame Issandat.
Võtame nüüd need neli asja.
Kas kuulad? Aamen?
Ma näitan,
miks need on nii tähtsad iga ülistusteenistuse puhul,
iga jutluse puhul,
iga sõnumi puhul.
Ülistusteenistusel
me loeme Jumala Sõna,
palume Pühal Vaimul seda avada ja võtame selle vastu.
Need asjad.
Teiseks proovime igast jutlusest leida midagi, mis avaks Jumala olemust.
Nii saame Tema kohta rohkem teada ja õpime Teda enam armastama.
See on teine samm.
Kolmandaks oleme avatud kutsele.
Laseme Jumalal teha meie südame kallal tööd.
Sellele lisandub Jumala käskudele kuuletumine.
Me ka ülistame, kiidame ja austame Teda.
Nii saab igast ülistusteenistusest võimalus
õppida oma taevast Isa paremini tundma.
Kas see on tähtis?
Tema tundmine on suurim tarkus.
Tema on suurim isik, keda tunda.
Tema tundmine tähendab igavest elu.
Kui need kolm peavad tõesti paika,
siis on väga tähtis iga asi,
mis toob meid Talle lähemale ja aitab meil Teda paremini tunda.
Nüüd on aeg midagi küsida.
Kas sa tahad Jumalat tõeliselt tunda?
Kas elus on midagi Tema tundmisest tähtsamat?
Pead nõustuma, et on üks kord, kui see osutub kõige tähtsamaks.
Kui on käes elu viimased hetked
ning sa juhtud olema teadvusel.
See on hetk, kui sa tead,
et maailma kõige tähtsam asi on eranditult see,
kui hästi sa Jumalat tead.
See tuleb Kristuse tundmise kaudu. Kuidas Teda tunda?
Sa võtad vastu Piibli sõnumi, et Ta on neitsist sündinud Jumala Poeg,
kes saadeti ristile surema, kelle peale Isa asetas kogu su patu.
Sa ütled Jumalale:
"Ma usun, et sa oled Jumal ja et Jeesus on su Poeg.
Tema surm on maksnud kinni mu patud.
Võtan usu kaudu vastu su andestuse,
võtan usu kaudu Jeesuse Kristuse oma Päästjaks ja Issandaks."
Sellega oled astunud esimese, kõige pöördelisema ja tähtsama sammu
kõikvõimsa Jumala tundmise poole.
Minu soov on, et sa selle sammu teeksid.
Isa, oleme südamest tänulikud, et ilmutad end meile oma armastusest.
Näita end meile.
Tee end meile teatavaks, kuigi me ei vääri seda.
Las Püha Vaim vajutagu sügavale meie sisse see tõde,
et sa oled juba nüüd
loonud meis täitmatu, sügava igatsuse sind tunda.
Sellise, mida pole enne olnud.
Palume seda Jeesuse nimel, aamen.
Kui saade on olnud sulle õnnistuseks,
külasta meie kodulehte intouch.org.
"Ühenduses" juhib inimesi kõikjal maailmas Jumala tundmisse
ja ehitab üles kohalikku kogudust.
Saadet toetab In Touchi organisatsioon
ning see on saanud teoks Jumala armu, palvete ja annetuste toel.
Tõlge: Karin Reisko