Lenda!
Vabandust. - Pole midagi, tule siia.
Kas tead, miks selle jõuludel üles paneme? - Ei.
Paneme selle jõuludel üles, et tähistada Jeesuse sündi.
See ongi jõulude tegelik mõte.
Kuidas? - Tema on selle maailma suurim kingitus.
Ta on meie Päästja.
Nonii, Olivia. Räägi, mida sa kõige rohkem ootad.
Peale kingituste? - Jah, peale nende muidugi.
Koolivaheaega.
Ja sinu imemaitsvaid šokolaadiküpsiseid.
Ah et neid on oodata? - Ma loodan.
Kuid ärme unusta jõulude tegelikku tähendust. - Jah, vanaema.
Jeesust.
Ema, jõulud ei ole enam päris need.
Ilma vanaemata.
Ma tean.
Kuid mõtle, et see oli ta lemmikaeg.
Ja et kõige rohkem meeldis talle koos sinuga jõulusõime üles panna.
Mulle samuti.
Ta ütles ikka... - Et see on aasta tähtsaim aeg,
sest siis saame suurima kingituse.
Ta tahaks, et seda meenutaksid.
Milleks see ingel?
Ingel kuulutas hommikumaa tarkadele ette Jeesuse sündi.
See on parim kink, mille oleme saanud.
Kuidas nii?
Jeesus on meie Issand ja Päästja.
Tänu Temale oleme saanud kõik oma patud andeks.
Sestap tähistamegi Tema sündi.
Kristuse igavene armastus andku teile rahu.
In Touch soovib kauneid jõule.
"Ühenduses" dr Charles Stanleyga.
Et evangeelium leviks kõikjale.
Täna saates: "Jõulud - Jumala tarkus"
Meile toob meelerahu teadmine,
et Jumal, kes meie elu juhib, on tarkuse Jumal.
See tähendab, et Tema valik on alati parim.
Peale selle valib Ta ka parima tee, mis viib meid parimasse kohta.
Tark olemine ei tähenda ainult seda, et Jumal teab kõike.
Ta teeb ka valikuid,
mis on alati targalt tehtud ja viivad parima tulemuseni.
Kui inimene tahab näha parimat tulemust,
siis ta valib käia Jumala teel, teha otsuseid Temaga kooskõlas.
See toob meelde Roomlastele 8:28,
kus apostel Paulus räägib Jumala tarkuse poolt.
Ta ütleb, et neile, kes Jumalat armastavad, laseb Ta kõik tulla heaks.
Neile, kelle Ta on kutsunud.
Sest Tema on tarkade tark, kellel on anda parim.
Niisamuti, kui vaatad teiste ja enda elu,
kas sa ei arva, et kui järgid Tema tahet, jõuad alati parima tulemuseni?
Täna tahan rääkida ühest valikust, mille Jumal on teinud.
Tahan rääkida, milline suur tarkus on selle taga.
Piibel on Jumala valikuid kaanest kaaneni täis.
Tema tarkus tuleb ikka ja jälle ilmsiks,
see näitab end inimeste ja olukordade kaudu.
Teeme lahti Roomlastele 11. peatüki.
Siin roomlastele mõeldud kirjas
on Paulus avaldanud, kuulutanud ja lahti seletanud,
kuivõrd suur Jumala tarkus peitub Tema päästeplaanis.
Selles 11. peatüki 33. salmis
laseb ta valla suured Jumalale mõeldud kiitusesõnad:
"Oh seda Jumala rikkuse ja tarkuse ja tunnetuse sügavust!
Ei suudeta uurida tema kohtumõistmisi ega jälgida tema teed!"
Võttes lähtepunktiks Jumala tarkuse ja äraarvamatud teed,
valime välja ühe ajaloosündmuse.
Valime sellise sündmuse,
mis sarnaselt paljude teistega kõneleb meile Jumala tarkusest
ja kus see tarkus ilmutab end viimseski pisiasjas.
Mis on see sündmus? Tänase jutluse pealkiri on "Jõulud - Jumala tarkus".
Tahan teile näidata,
kui hästi ja kaunilt rullub Jumala tarkus lahti
Issanda Jeesuse Kristuse sünniloos.
Alustades ajastusest.
Võiks mõelda, mis selles ajastuses niivõrd erilist on.
Enne loomist tegid Isa, Poeg ja Püha Vaim plaani.
Tehti valmis maailm.
Jumal lasi ajal mööduda.
Tekkisid tsivilisatsioonid nagu Egiptus,
kus tallati tühja tuult ja kummardati loendamatuid ebajumalaid.
Polnud veel õige aeg.
Tulid uued põlvkonnad.
Enne kui selle juurde läheme,
vaatame midagi Galaatlastele 4. peatükist.
Loeme Galaatlastele 4:4.
"Aga kui aeg sai täis,
läkitas Jumal oma Poja, kes sündis naisest, sündis Seaduse alla,
lahti ostma seadusealuseid, et me saaksime pojaseisuse."
"Kui aeg sai täis." Läheme ajas tagasi.
Oli Egiptuse tsivilisatsioon,
mis hiilgas oma suurte tegude ja saavutuste valguses.
Polnud veel õige aeg.
Seejärel tuli Assüüria impeeriumi.
See oli üüratu. Ka siis polnud veel õige aeg.
Polnud õige ka kaldealaste aeg.
Pärast seda tuli Pärsia riik.
Nii arenenud, kui see ka polnud, ei sobinud nendegi aeg.
Seejärel tulid kreeklased.
Võimas tsivilisatsioon,
mis ilmselt aitas inimkonna arengule kaasa rohkem kui ükski teine.
Nendelt oleme saanud kreeka keele,
kunsti ja palju muid asju. Ka see aeg polnud õige.
Ja siis roomlased.
Nemad viisid Kreeka tsivilisatsiooni edasi.
Nad rajasid turvalise teedevõrgu,
arendasid merendust.
Nende keel oli laialt levinud.
Kreeka keelega saadi hakkama enamikus kohtades.
Apostel Pauluse tulekuks oli kõik valmis.
Tal oli ohutu rännata, ta rääkis kreeka keeles ja teda mõisteti pea kõikjal.
Maailm oli lahti,
valitses Pax Romana ehk Rooma rahu.
Nemad valitsesid tolle aja maailma.
Rooma ülemvõimu ajal sündiski Jeesus Kristus.
"Kui aeg sai täis."
Jumal nägi, et just see on õige aeg
teha teoks oma plaan.
Ja nii sündis Jeesus Kristus.
Hommikumaa tähetargad, täht ja kõik asetleidnud sündmused -
Jumal ei tee midagi umbropsu.
Selle juures oli kõik pisidetailideni läbi mõeldud.
Jumal oli oma Poja sünni otsast lõpuni ette määranud.
Samal moel peab Jumal ajastust tähtsaks ka meie elus.
Ta on pannud paika meie elu eesmärgid.
Ta tahab, et need saavutaksime.
Ta teab meie eluaastaid
ning seetõttu tegutseb meie juures targalt.
Tema on pannud eesmärgid paika ja teab, kuidas neid saavutada.
Jeesuse Kristuse elus...
Esiteks ei alanud Ta elu siis, kui Ta siia sündis.
Ta oli juba enne Jumala Pojana olemas.
Ta sündis määratud ajal, "kui aeg sai täis",
ehk ajal, kui kõik oli valmis seatud.
Võiks veel rääkida filosoofiast, rändamisest,
suhtlemisest, religioonist - asjadest, mis seda aega iseloomustasid.
Oli palju jumalaid, keda väidetavalt kummardati.
Nende suhtes valitses aga üleüldine pettumus.
Jeesus Kristus ilmus just õigel ajal.
Selles on näha Jumala tarkust.
Samuti selles, kuidas sündi ette kuulutati.
Läheme hetkeks Luuka 2. peatükki.
Meenutame, mida on ingel 10. salmis öelnud.
""Ärge kartke! Sest vaata, ma kuulutan teile suurt rõõmu,
mis saab osaks kogu rahvale..."
Jumal ei oleks öelnud seda näiteks keisrile.
Keiser Augustusele.
"...et teile on täna sündinud Taaveti linnas Päästja,
kes on Issand Kristus.
Ja see on teile tunnustäheks:
te leiate lapsukese mähitud ja sõimes magavat."
Äkitselt olid koos ingliga taevased väed Jumalat kiitmas:
"Au olgu Jumalale kõrges ja maa peal rahu, inimestest hea meel!"
Ja sündis, kui inglid olid nende juurest ära läinud taevasse,
et karjased ütlesid üksteisele:
"Läki nüüd Petlemma,
et näha saada seda, mis on sündinud, mis Issand on teatanud meile!""
Nad teadsid, kes oli ingli saatnud.
Need olid inimesed, kes ootasid Messiat.
"...mis Issand on teatanud meile!"
Ja nad läksid rutates ja leidsid Maarja ja Joosepi ja lapsukese,
kes magas sõimes.
Aga nähes teda
teatasid nad sõnumist, mis neile oli räägitud selle lapse kohta.
Kõik, kes kuulsid, panid seda imeks, mida karjased olid neile kõnelnud."
Karjased tegid seda, mis Jumal oli ette näinud.
Nad läksid oma sõprade ja sugulaste juurde,
et rääkida, mida nad olid näinud.
Nägijaid oli piisavalt, et asi oleks usutav. Ometi panid paljud imeks.
Siiski ei öelnud nad, et ei usu seda.
Hakkas levima kuuldus, et sündinud on lapsuke,
kellest on andnud teada ingel
ja kes olevat Jeesus Kristus, Messias, maailma Päästja.
Juudid mõistsid seda.
Ettekuulutus ise oligi Jumala tarkus.
Ta kasutas inglit, et ei tekiks kahtlust,
ja karjaseid, sest teadis, mis järgneb.
Ta samastus vaeste karjastega.
Ta kasutas neid, et kuulutada Päästja sündi.
Jeesuse Kristuse sünnilugu on täiuslik lugu.
See toimus kõikvõimsa, suure ja kõiketeadva Jumala täpse käe all.
Ta teeb meie elu jaoks plaani, ja tark inimene järgib seda.
On veel midagi huvitavat.
Niisiis tuli ingel ja teatas sündi ette
ning see lasi Jumala suurel tarkusel särada.
Jumala tarkus väljendub aga ka selles, kuidas Jeesus sündis.
Läheme tagasi Luuka evangeeliumisse.
Siin on öeldud, et Jeesus ei sündinud mehe tahtest,
vaid et Ta sündis neitsist.
Kuulake, mida Luuka 1. peatükis öeldakse.
Siin on ingel, kes tuleb Maarja juurde.
"Aga kuuendal kuul läkitas Jumal ingel Gabrieli Galilea külla,
mille nimi on Naatsaret,
neitsi juurde, kes oli kihlatud Taaveti soost Joosepi-nimelise mehega."
Liigume 32. salmi juurde, kus ingel räägib:
"Tema saab suureks ja teda hüütakse Kõigekõrgema Pojaks
ja Issand Jumal annab talle tema isa Taaveti trooni.
Ja ta valitseb kuningana Jaakobi soo üle igavesti
ning tema valitsusele ei tule lõppu."
Aga Maarja küsis inglilt:
"Kuidas see võib juhtuda, kui ma ei ole mehega olnud?"
Ja ingel vastas talle:
"Püha Vaim tuleb sinu peale
ja Kõigekõrgema vägi on varjuks sinu kohal,
seepärast hüütaksegi Püha, kes sinust sünnib, Jumala Pojaks."
Täiuslikult tark Jumal ei lasknud oma Pojal sündida inimesest.
Ta Poeg pidi olema patuta, täiuslik,
et Ta saaks täita eesmärgi, milleks Jumal Ta oli saatnud.
Neitsist sündimine oli miski, mida ilmselt paljud ei uskunud.
Nad ei saanud aru, kuidas see on võimalik.
Mäletan, et istusin klassiruumis
ning professor rääkis Piiblist ja neitsist sündimisest.
Ta ütles: "Ma ei usu seda. See oleks olnud ime."
Oleksin tahtnud hõigata jah! See ongi ju asja iva.
Jeesuse Kristuse sünniime.
Jumala Vaim eostas Jumala Poja.
Peame meeles, et sellega Ta elu ei alanud.
Sellega algas kõigest Ta maine elu.
Miika ja teistes Vana Testamendi raamatutes kirjutatakse,
et Ta on igavesest igavesti.
Jeesusel Kristusel pole algust, Ta on A ja O.
Tal pole algust ega lõppu.
Tema juures on imeline see, et Ta on igavene.
Sel põhjusel ei alanudki Ta elu neitsi Maarja üsas.
Ta ei pärinenud inimesest, Joosepist.
Jumala Vaim pani naise sisse elu, isiku, kes on Jumala Poeg.
Jumala tarkusega seostub veel see,
mis nimi Talle anti.
Nagu teame, andsid inglid Talle nime Jeesus.
Nii panigi Maarja Talle nimeks Jeesus.
Mis selles nii tarka on?
Teile teadmiseks, et Jeesus oli tollal väga tavaline nimi.
Seda kandsid paljud juudi poisid.
Miks ei pandud Talle mõni erilisem nimi?
Jeesus samastas end madalatega.
Kas Teda ristiti, sest Ta oli patune? Ei.
Ta ei olnud patune.
Ta lasi end ristida, sest Ta samastas end patuse inimkonnaga.
Mitte selleks, et midagi andeks saada.
Niisiis, Ta nimeks sai Jeesus.
Selle heebreakeelne vaste on Jeshua.
See tähendab Jehoova vabastajat.
Kas see oli kokkusattumus? Ei.
Ta oli Jehoova vabastaja.
Jehoova vabastaja.
See nimi sümboliseerib ja esindab Tema tuleku põhjust:
vabastada inimene patust, päästa maailm.
Milles aga väljendub Tema kõige suurem tarkus?
Selles, miks Ta tuli. Võtame hetke.
Miks Isa Ta saatis?
Miks Ta Poja saatis? Miks Jeesus tuli?
Mõelgem Tema sünnile ja sellega seonduvale. Miks Ta tuli?
Jeesus Kristus tuli Jumala Tallena maa peale, et anda ristil oma elu.
Ta tuli ja näitas, kuidas elada püha ja jumalakartlikku elu.
See polnud aga peamine.
Ta peamine eesmärk oli surra.
Ta ütles, et on tulnud andma oma elu lunaks paljude eest.
Seega, Jumala tarkuse puhul tasub sellele mõelda.
See näitab Jumala imelist tarkust.
Kujutame ette, et Isa, Poeg ja Püha Vaim vestlevad
enne inimese loomist.
Nad teavad, et inimene langeb pattu, ja arutlevad, kuidas teda lunastada.
Nad muidugi ei teinud nii. See on illustratsiooniks.
"Kuidas inimkonda lunastada?
Võiksime anda neile hulga reegleid,
mille järgi elada.
Kui nad kõigist neist või mõnedestki kinni peavad,
siis saavad nad patud andeks ja on osa meie perekonnast.
Nii saavad nad andeks ja Jumala lasteks.
Kuna aga inimene on loomult patune,
ei suuda ta kõigist reeglitest kinni pidada.
Ja neid tundes võivad neil reeglite kohta tekkida lahkarvamused.
Nad ei jõua kokkuleppele, niisiis ei sobi ka see."
"Aga kui inimene käitub hästi?"
"Kuna Ta on patune, ei tasu sellele loota. Ta ei suuda.
Tema loomus on patune.
Juba olemuslikult hoiab ta meist lahku. Mis me teeme?"
Jumal oma suures tarkuses...
Tal polnud vaja juurelda, ja see vestluski vaevalt et toimus.
Mida Ta tegi?
Ta leidis, et on üks võimalus, kuidas inimene oma patud andeks saaks.
See oli üks asju, mille Jumal pidi joonde ajama.
"Pea hoogu. Meie oleme pühad ja täiuslikud, inimesed aga patused.
See, kes teeb pattu, peab surema. Inimene teeb pattu, ja seega sureb.
Mis me sellega peale hakkame?"
Ainult üks lahendus.
Jumal otsustas oma tarkuses rahuldada ise kõik nõudmised.
Ta teadis, et inimene ei suuda neid täita,
et inimene ei pea kinni reeglitest ega suuda end piirata,
et ta ei hakka askeetlikuks ega ennast karistama,
et olla Jumalale meelepärane.
Inimene poleks mitte kuidagi saanud end Jumalale meelepäraseks teha.
Praegugi ei saa.
Ta ei saanud alguses ega saa ka nüüd.
Jumal pidi otsustama järgmist:
"Kuidas saaksime jääda Isaks, Pojaks ja Pühaks Vaimuks pühaduse täiuses
ning samas andestada inimestele, kes ei suuda patule vastu panna?"
Oli ainult üks lahendus, ja Jumal otsustas selle kasuks.
Jumal, kes on Isa, Poeg ja Püha Vaim, tegi otsuse.
Jeesus Kristus, kes on Jumala Poeg ja Jumal ise, pidi tulema maa peale,
sündima neitsist, elama inimeste keskel
ning lõpuks minema ristile.
Ristil pidi Ta andma oma elu, saama ohvritalleks.
Ta pidi sündima loomalaudas tallena,
Ta pidi sündima "leivakojas", sest Temast pidi saama eluleib.
Tema pidi andma oma elu teiste eest,
ohverduseks kogu inimkonna eest.
Ainult Jumal sai seda teha.
Kes muu oleks suutnud inimkonna pattu kanda?
Iga inimene maamunal oli ju patune.
Kui Ta oleks surnud enda patu pärast, poleks see toiminud.
Jumal otsustas oma täiuslikus tarkuses tulla maa peale.
Ta otsustas sündida neitsist, elada maa peal, minna ristile,
lasta end roomlastel risti lüüa.
Jumal oli ette määranud,
et Jeesus ohverdab end ja annab oma elu teiste eest.
Selleks et inimene saaks oma patud andeks.
Iga inimene võib uskuda, et Tema on Jumala Poeg,
et Tema surm lepitab, maksab kinni
ja et Ta läks surma meie eest.
Inimene võib võtta Ta oma Päästjaks,
uskuda Ta lepitavasse ohvrisurma.
Kui ta seda teeb, saab ta oma patud andeks,
ta nimi pannakse eluraamatusse, talle vajutatakse Jumala lapse pitser
ja tal on kindlus selle kohta, et tal on igavene elu.
Jumal on öelnud oma tarkuses, et on vaid üks tee.
Üks tee, üks isik, üks rist, üks surm, üks asendaja,
üks suur ohver inimkonna pattude eest - Jeesus Kristus.
Vaadates Jeesuse sündi ja kogu Jumala päästeplaani,
näeme Tema sündi kui sündmust, mille üle langeb risti vari.
Kõigiti tark Jumal, kellel oli üksainus päästeplaan, ütles:
"See ongi tee."
"Kas see pole üleolev?" Seda ütle Jumalale.
"Kas polegi ühtki teist teed?"
Jumal on öelnud, et on üks tee.
Jeesus on öelnud lihtsalt ja otse:
"Mina olen tee ja tõde ja elu.
Ükski ei saa minna Isa juurde muidu kui minu kaudu." (Jh 14:6)
Mis on jõulud?
Jõulud on üks kaunis ja suursugune sündmus,
kus avaldub Jumala püha ja täiuslik tarkus
ning lõputu armastus inimeste vastu.
Ta on kinkinud meile Lepitaja
ja teinud seda nii, et see meil ei ununeks.
Lapsuke sõimes -
hetk, kui Jumal tuli oma jumalikkuses maa peale
ja võttis inimese kuju,
et Tema au, hiilgus ja majesteetlikkus inimesi ei pimestaks.
Ta pidi saama inimeseks, et Tema peale saaks vaadata.
Öelge mulle midagi.
Jumal on öelnud oma tarkuses, et on ainult üks tee.
"Aga ma..." See pole praegu küsimus.
Meie arvamus pole oluline. Mida on Jumal öelnud?
Jumal on öelnud, et on üks tee,
ainult üks.
Selle võlu on, et Ta on teinud selle ääretult lihtsaks.
Meil ei pea midagi olema, me ei pea kuhugi minema,
me ei pea midagi omandama, olema haridusega.
Pole ühtainustki inimeselt pärinevat asja, mida on selleks vaja.
Peame vaid Teda usaldama.
Teda uskuma.
Uskuma Tema sõnadesse.
Kuidas seda teha? Ütle Talle: "Issand Jeesus,
olen pikalt su ees ukse sulgenud.
Palun andesta mu patud.
Usun, et sinu ristisurm on maksnud kinni mu patud. Nii ütleb su Sõna.
Palun sinult andestust, sest sa oled surnud.
Võtan su enda Päästjaks, võtan vastu andestuse."
Sellest targemat asja pole võimalik siin maa peal teha.
Võta vastu igavese elu and,
mis on antud meile Jeesuse Kristusena.
Seda jõulud tähendavadki.
Isa, oleme südamest tänulikud,
et oled oma vägevas tarkuses juhtinud
ja sõltumatult otsustanud iga pisiasja üle, mis puudutab su Poja tulekut.
Nüüd, sadu aastaid hiljem,
ülistame sind, austame sind, kiidame sind.
Me alistume sulle, kummardame ja alandume su ees
äratundmises ja imetluses,
sest su tarkus on olnud suur.
Kõnelegu Püha Vaim paljude inimeste südamesse...
...et nad võtaksid vastu Kristuse, ainsa lootuse ja taevatee.
Enda Päästjaks.
Palvetame Tema aulisel nimel, aamen.
Kui saade on olnud sulle õnnistuseks,
külasta meie kodulehte intouch.org.
"Ühenduses" juhib inimesi kõikjal maailmas Jumala tundmisse
ja ehitab üles kohalikku kogudust.
Saadet toetab In Touchi organisatsioon
ning see on saanud teoks Jumala armu, palvete ja annetuste toel.
Tõlge: Karin Reisko