KOSKETUSKOHTA - Charles Stanley
Ilosanomaa tähän maailmaan.
Seuraavaksi: Uuden sukupolven sydänten koskettaminen
Sanoman nimi on "Uuden sukupolven sydänten koskettaminen".
Jumalallinen velvoitteemme on opettaa lapsillemme -
Jumalan Sanan totuus -
varustaaksemme heidät kohtaamaan elämän -
ja ymmärtämään, että he ovat Jumalan lapsia -
ja että Hänellä on suunnitelma heidän elämilleen.
Vanhemmilla on vastuu tutustuttaa heidät Herraan.
Jokaisella uudella sukupolvella on sama velvollisuus.
Meillä on vastuu opettaa poikiamme ja tyttäriämme.
Lapsillamme on puolestaan vastuu opettaa omia lapsiaan, -
joilla puolestaan on vastuu opettaa omia lapsiaan.
Raamattu ei sano, että sukupolvien välillä voi olla kuilu, -
mitä tulee Jumalan Sanan opettamiseen.
Toivon, että etsitte Psalmin 78.
Katsomme tätä huomautusta liittyen siihen, mistä puhumme.
Psalmi 78:1―8.
Joskus ihmiset sanovat juuri kesken saarnan: -
"Kuules, mistä sait tuon ajatuksen?" Juuri tästä.
"Kuuntele, kansani, minun opetustani, -
kallistakaa korvanne minun suuni sanoille..."
Tämä tarkoittaa: kuunnelkaa tarkasti.
Se, mitä hän aikoo sanoa, on hyvin tärkeää.
"...Minä avaan suuni mietelmiin, tuon ilmi muinaisaikojen arvoituksia.
Mitä olemme kuulleet, minkä olemme saaneet tietää -
ja mitä isämme ovat meille kertoneet, sitä me emme heidän lapsiltansa -
salaa, vaan me kerromme tulevalle polvelle Herran ylistettävistä teoista,
hänen voimastansa ja ihmeistänsä, jotka hän on tehnyt.
Hän asetti todistuksen Jaakobiin, hän sääti Israeliin lain ja käski -
meidän isiemme julistaa ne lapsillensa, että jälkipolvi saisi ne tietää, -
saisivat tietää vastedes syntyvät lapset, -
ja nekin nousisivat ja kertoisivat niistä lapsillensa.
Niin nämä panisivat uskalluksensa Jumalaan eivätkä unhottaisi -
Jumalan tekoja, vaan ottaisivat hänen käskyistänsä vaarin.
Ja niin ei heistä tulisi, niinkuin heidän isistänsä, -
kapinoitseva ja niskoitteleva polvi..." Selvä käsky.
Muista, että kun tämä Psalmi kirjoitettiin, -
heillä ei ollut Raamattua, kuten sinulla ja minulla.
Jumala käytti heitä levittämään Sanaa jakamalla sitä toisilleen.
Mooses antoi meille ison määrän Jumalan inspiroimaa tietoa -
katsoessamme 1. Mooseksen kirjasta 5. Mooseksen kirjaan.
Heidän piti kertoa lapsilleen, ja lasten omille lapsilleen.
Se oli tarkoitus välittää eteenpäin. Miten?
Heille ei annettu Raamattua annettavaksi eteenpäin.
He vain kertoivat heille. He kertoivat hyvin selkeästi.
Heidän oli oltava hyvin täsmällisiä sanoissaan.
Heillä oli eteenpäin välitettynä, mitä Jumala oli sanonut heille.
Sanot: "He saattoivat tehdä paljon virheitä."
Niin olisi voinut käydä, mutta heitä ohjasi Kaikkivaltias Jumala.
Jumala tiesi ajat sitten, että tulemme olemaan täällä -
ja että meidän tulisi tuntea totuus ja se, mitä Hänellä on meitä varten.
Niinpä meillä on tämä mahtava, uskomaton, ikuinen kirja, -
Jumalan Sana, pyhä Raamattu, jossa on kaikki ohjeet, -
jotka sinä ja minä tarvitsemme kaikesta elämässä.
Tulitpa mistä hyvänsä elämässäsi, olitpa oppinut mitä hyvänsä, -
totuus löytyy Raamatun, Jumalan Sanan, kahden kannen välistä.
Syy, miksi tätä painotetaan tässä, on se, ettei heillä ollut Raamattua.
Vanhempien tuli kertoa lapsille, neuvoa heitä ja ohjata heitä.
Lasten samaten. He tiesivät, että totuus oli jaettava tällä tavalla.
Puhuessamme käskystä koskettaa uuden sukupolven sydämiä, -
se tarkoittaa opettaa neuvomalla ja olemalla esimerkkinä -
Jumalan Sanan totuus, mistä seuraa -
halu kulkea Jumalan edessä kuuliaisesti Pyhän Hengen voimassa.
Kirjoittakaa tämä muistiin: opettaa neuvoen ja ollen esimerkkinä.
Huomaa, että opetat esimerkilläsi, opetitpa neuvomalla tai et.
Niin siinä käy. Jumalan Sanan totuus, -
mistä seuraa halu kulkea Jumalan edessä kuuliaisesti Hengen voimassa.
Näin tapahtuu vain, kun sanomasi ja tekemäsi ovat johdonmukaisia.
Meidän tulee opettaa Jumalan Sana seuraavalla sukupolvelle.
Vanhan Testamentin aikoina heidän oma todistuksensa -
oli siitä, kuka Jumala oli ja mitä Hän oli tehnyt.
Kuvittele, jos olisit yksi Egyptissä kasvaneista.
Olisit kokenut vapautumisen egyptiläisten orjuudesta -
ja kuoleman enkelin kulkevan yhteisösi läpi sinä yönä, -
ja kauhean kuoleman äänen kaikuvan kaikkialla Egyptissä.
Mieti, millainen todistus heillä oli.
Punaisella merellä he näkivät Jumalan tuovan heidät ihmeellä läpi.
Sitten he tulivat Siinaille, Mooses nousi vuoren huipulle -
ja tuli takaisin mukanaan kymmenen käskyä.
Hän neuvoi heitä: "Näiden lakien mukaan meidän on elettävä."
Heille opetettiin se, ja sen mukaan oli elettävä. Niinpä -
kirjoittaessaan Mooses muistutti heitä, mitä Jumala oli tehnyt, -
ja käski heitä opettamaan sen heidän lapsilleen.
Eikä vain opettamaan, vaan tottelemaan Jumalan Sanaa -
ja olemaan esimerkkinä siitä, mitä he olivat nähneet ja kuulleet.
Eikä tässä saa olla sukupolvien välistä kuilua.
Jumalan näkökulmasta sellaista aikaa ei tule, kun sanot: -
"En ole hyvä opettaja. Annan professoreiden opettaa lapsiani."
Etkä anna! Jos annat, siitä tulee täysi katastrofi.
Olemme vastuussa lapsillemme -
ja lapsistamme Kaikkivaltiaan jumalallisen käskyn alaisina.
Meillä on vastuu kertoa tulevalle sukupolvelle -
eli pojillemme ja tyttärillemme, -
joiden tulee opettaa omille lapsilleen Jumalan Sanan totuus.
Tarkoitus ei ole tehdä yhteenvetoa Sanasta ja yrittää selittää kaikkea.
Mutta jos olet pelastunut Jumalan armosta, tiedät, mitä pelastus on.
Olet lukenut Sanaa, Jumala on tehnyt työtä sinussa -
ja olet nähnyt Jumalan tekevän ihmeitä.
Jokaisella täällä ja kuuntelijoilla, monilla ihmisillä -
on todistus siitä, kuinka Jumala pelasti sinut, -
varjeli sinut, huolehti sinusta, nosti sinut ylös ja piti turvassa.
Olet kokenut vaikeuksia, vastoinkäymisiä, kipua ja surua, -
ja silti siinä seisot ikuisesti täysin turvassa Jumalan armossa.
Sinulla on sanoma. Sinulla on todistus.
Jumalan Sanan totuuden pohjalta sinulla on tarina kerrottavana.
Ja Sana sanoo, että sinulla on jumalallinen velvoite -
kertoa ja opettaa se lapsillesi.
Eikä ole yhtäkään Jumalan armosta pelastunutta ihmistä, -
joka ei tiedä tarpeeksi voidakseen välittää lapsilleen totuuden.
Se on ehdottoman välttämätöntä, koska elämme ajassa, -
jossa sivilisaatiomme on täynnä virheitä, täynnä vaaroja, -
ja täynnä asioita, jotka saavat kompastumaan ja tuhoavat elämän.
Asioita, jotka Jumala on antanut meille keksintöinä, kuten -
TV ja älypuhelimet. Niitä voidaan käyttää evankeliumin levitykseen, -
mutta usein niitä käytetään toisin.
On monia tapoja opettaa, mutta vanhempina ja isovanhempina -
olemme velvollisia opettamaan lapsiamme -
omalla elämällämme ja oppimamme kautta.
Tästä käy hyvin selväksi, että olemme velvollisia.
Mooses sanoi: "Teidän tulee opettaa ne lapsillenne tunnollisesti, -
ei huolimattomasti, vaan tunnollisesti. Kysynpä teiltä: -
Milloin istuit viimeksi lastenne kanssa alas ja kysyit, -
miten heidän hengellinen elämänsä sujuu ja mihin he uskovat.
Pelkäätkö, ettet osaa vastata heille? Jumala näyttää, mitä sanoa.
Olemme antaneet asioiden vain olla.
Luulemme, että jos vain kasvatamme lapsemme, -
he kuulevat kyllä totuuden koulussa ja pyhäkoulussa.
Olemme kasvattaneet kokonaisen sukupolven nuoria, -
jotka eivät tunne Jumalaa eivätkä Jumalan Sanaa, -
eivätkä Jumalan asiat kiinnosta heitä.
Eivät toki kaikki. Monilla nuorilla on rohkeutta jakaa todistuksensa, -
mutta ylipäänsä se pätee koko sukupolveen.
Aikuisina olemme näet luoneet yhteiskunnan, -
joka kallistuu Jumalan vastaisuuteen, Sanaa ja pyhiä asioita vastaan.
Niistä ei kuulla eikä opeteta.
Ajan kuluessa hengellisiä asioita sallitaan yhä vähemmän.
Raamatun mukaan meillä on vastuu opettaa ja kouluttaa lapsiamme niin, -
että kävivätpä he koulua missä vain, he erottavat oikean väärästä.
Ellei Jumalan kansa seiso sen puolesta, mikä on oikein, -
sano rohkeasti uskovansa Raamattuun Jumalan Sanana -
ja tahtovansa lastensa ja lapsenlastensa ymmärtävän sen, -
meidät peitetään ja hukutetaan sekularismiin -
ja epäuskoon asioita kohtaan, jotka tekivät meistä niitä, keitä olemme.
Eikä niin vain ehkä tapahdu, vaan niin tapahtuu jo.
Niin tapahtuu jo. Kysyn teiltä isovanhempina tai vanhempina: -
Milloin viimeksi kysyitte, mitä lapsenne oppivat koulussa?
"Äiti, isä, ette te tajuaisi." "Kyllä tajuaisin.
Kyllä tajuaisin. Kerro, puhutaanko siellä Jumalasta?"
"Ei Jumalaa mainita, koska se ei sovi aiheeseen."
Missä oppiaineessa ei ole mitään paikkaa Jumalalle?
Kaikki, mikä on totta, tulee pyhältä Jumalalta.
Virheelliset, epäraamatulliset asiat eivät tule Häneltä.
Olipa oppiaine mikä hyvänsä, -
Jumala on kaiken lähde, ei virheen, vaan totuuden.
Vastuullasi vanhempana on opettaa heille, mitä tiedät Jumalan Sanasta.
Et tarvitse teologista tutkielmaa.
Aloita jakeesta 1. Moos. 1:1. Mitä se tarkoittaa?
"Alussa loi Jumala taivaan ja maan."
Ensinnäkin Jumala on olemassa. Toiseksi Hän on kaiken Luoja.
Hän on kaiken lähde. Jatkamme siitä eteenpäin.
Mihin tässä Jeesus sopii? Kerrot heille sen tarinan.
Et voi laiminlyödä tätä ja jättää tätä toisen tehtäväksi.
Elämme yhteiskunnassa, -
joka muuttuu yhä vähemmän kiinnostuneeksi Jumalan asioista.
Katsoessani tätä, mietin, sanotaanko Raamatussa, -
ettei tämän sukupolven tarvitse tehdä tätä? Ei. Se ei ole totta.
Voit sanoa haluavasi todistaa siitä, mitä Jeesus on tehnyt.
Jos kysyisin, rakastatteko lapsianne, jokainen vastaisi: "Toki."
Kuinka paljon rakastat? Rakastat kyllin pitääksesi heistä huolta, -
vaatetat, ruokit ja annat heille auton, huolehdit koulunkäynnistä.
Rakastatko heitä kyllin oikealla tavalla todellisella rakkaudella -
käsitelläksesi sen heidän elämänsä osa-alueen, -
joka vaikuttaa kaikkeen, mitä he tekevät, eli hengelliset asiat?
Sanot: "En taida tuntea niitä asioita tarpeeksi hyvin."
Jos olet pelastunut, tiedät monia asioita.
Tunnet kaiken luoneen Jumalan ja tämän Pojan, Jeesuksen Kristuksen, -
joka tuli maailmaan kuolemaan ristillä vuodattaen verensä -
syntiemme edestä, jotta saisimme ne anteeksi.
Kyse ei ole hyvistä teoistamme, vaan Hänen ristinkuolemastaan.
Hän kuoli, nousi kuolleista, nousi ylös Isän luo, istuu Isän vierellä -
ja Hän lähetti Pyhän Hengen asumaan meihin -
varustamaan meidät tekemään kaiken tarvittavan elämässä.
Tiedät kaiken tämän. Se on jo paljon.
Tiedät kyllin johtaaksesi jonkun pelastukseen.
Tiedät kyllin estääksesi heitä tuhoamasta elämäänsä.
Voit yllättyä siitä, kuinka paljon tiedät.
Oletko ottanut aikaa jakaa tietämäsi asiat -
kallisarvoisimmille ihmisille elämässäsi: -
lapsillesi, lapsenlapsillesi, lapsenlapsenlapsillesi?
Sana on hyvin selvä: meillä on jumalallinen velvoite -
jakaa Jumalan Sanan totuus lapsillemme ja lapsenlapsillemme.
Hän käski vanhempia välittämään sen lapsillensa -
ja opettamaan heitä välittämään sen heidän lapsilleen ja niin edelleen.
Se on todistusten ja todistajien ketju, -
totuuden ketju, joka ei saisi katketa, eikä olla itsestäänselvyys.
Kysyn taas: kuinka monet vanhemmat, -
jotka käyvät seurakunnassa, kuuntelevat ja katsovat saarnoja, -
ottavat nykyään aikaa kysyäkseen lapsiltaan, mihin he uskovat -
ja miten he elävät nyt?
Ostat heille auton. Maksat heidän koulutuksensa.
Huomaa: sinulla on oikeus ja auktoriteetti selvittää, -
mihin he uskovat ja miten he elävät, koska he ovat lapsiasi.
Jumalallinen velvoitteesi on valvoa heidän elämäänsä -
ja elättää heidät, mutta myös saada raportti.
Koulusta he saavat todistuksen.
Sinä haluat raportin heidän sydämistään ja elämäntavastaan.
He tulevat elämään siten kuin he elävät nyt.
Niinpä Raamattu sanoo selvästi, että meillä on jumalallinen velvoite -
"totuttaa poikanen tiensä suuntaan, niin hän ei vanhanakaan siitä poikkea."
Et voi vain tuoda heitä maailmaan ja luottaa kouluihin ynnä muihin.
Vastuullamme on selvittää, mitä heille opetetaan, -
miten he elävät, mitä he katselevat -
ja miten he käyttävät älypuhelimiaan.
Yhteiskunnallamme on kaikki itsetuhoon tarvittavat keinot, -
mutta myös kaikki keinot levittää evankeliumin totuutta.
Uskon vanhempien johtavan esimerkillä. Mitä painotat kotona?
Mitä sellaista olet sanonut, että se saa sinun lapsesi -
haluamaan opettaa omille lapsilleen, miten elää jumalisesti?
Sanon usein: tottele Jumalaa ja jätä kaikki seuraamukset Hänelle.
Ei monia kertoja, mutta toistuvasti -
joku pieni lapsi tai nuori henkilö on sanonut: -
"Tottele Jumalaa ja jätä kaikki seuraamukset Hänelle."
Tuon lapsen äiti tai isä on sanonut lapselleen tarpeeksi.
He eivät niin nuorena aivan ymmärrä sitä, mutta heitä on opetettu hyvin.
"Pitäisikö minun siis aivopestä lapseni?" Kyllä!
Se on heidän pelastuksensa. Kyllä! Opeta heille totuus.
Kunpa kaikki lapset sanoisivat niin.
Tottele Jumalaa ja jätä kaikki seuraamukset Hänelle.
Kerromme tulevalle polvelle Herran ylistettävistä teoista.
Olemme velvollisia kertomaan sen, niin kuin se on, -
ja jakamaan Jumalan Sanan totuuden.
Sanot, ettet tiedä, ymmärrätkö sen kaiken. En minäkään ymmärtänyt.
Mutta tiedätkö mitä: meillä on Jumalan lupaus Pyhästä Hengestä.
Hän elää joka ikisen pelastuneen sydämessä, -
valmiina kertomaan ei-uskovalle synneistä -
ja näyttämään, kuinka ne voi saada anteeksi.
Nyt, kun olet uskossa, Hän näyttää sinulle, mitä ja mistä lukea.
Kun varttuessani kävin asioita läpi neuvottomana, selasin Raamattua.
Monesti Jumala ihme kyllä toi minut -
juuri oikean jakeen kohdalle kuin sanoen: -
"Charles, näin Minä sanon sinulle."
Niin ei tarvitse käydä kuin muutaman kerran, -
kun siitä tulee elämäntapa. Haluat lukea Sanasta, mitä Hän sanoo.
Jos sinun on tehtävä tärkeä päätös, -
Jumalan Sana vastaa kysymykseesi, -
käsittelitpä omassa elämässäsi mitä tahansa.
Aloittaessani en tiennyt Jumalan Sanasta mitään, -
mutta Hän johti minut oikean jakeen luo. Hän tiesi, -
kuinka tietämätön olin, mutta Hän näytti minulle Sanan jakeen.
Voin käydä läpi vanhoja Raamattujani ja nähdä niihin merkityt päivämäärät -
ja mietin, mitä tapahtui. Joskus kirjasin asioita muistiin.
Se oli Jumalan tapa näyttää minulle tietämättömyydessäni, mitä lukea.
Aina vain uudestaan se oli rohkaisun sana.
En osaisi antaa paljon opillisia vastauksia asioihin, -
mutta opin tämän aikaisin: jos olin neuvoton, menin Jumalan Sanaan.
Opin selailemaan Jumalan Sanaa läpi.
Ps. 37:4―5; 7 (RK) "Olkoon ilosi Herrassa, -
niin hän antaa sinulle mitä sydämesi pyytää.
Anna tiesi Herran haltuun ja luota häneen, niin hän sen tekee."
"Hiljenny Herran edessä ja odota häntä."
Kuunnelkaa minua tarkasti. Jos avaat Jumalan Sanan -
ja pyydät Häntä puhumaan sinulle, Hän rakastaa sinua kyllin -
antaakseen selvät ohjeet siihen, mitä tarvitset tietää.
Sellainen Hän on.
Se on totuus meille, lapsillemme, lapsenlapsillemme jne.
Jumalallinen velvoitteemme on opettaa heitä.
Tämä on yksinkertainen tapa aloittaa. Kun katson taaksepäin, mietin, -
missä opin eniten. Seminaarissako? En.
Opin eniten käydessäni läpi vaikeuksia, -
vastoinkäymisiä, kipua, ongelmia ja menetyksiä.
Käännyin Sanan puoleen ja kuuntelin, mitä Hän sanoi.
Hän toi minut siitä läpi uudestaan ja uudestaan ja vahvisti uskoni, -
että kaikesta huolimatta Jumala aina vastasi rukouksiini.
Ajoittain epäilin Häntä. En tiennyt, mitä tehdä. "Mitä teen nyt?"
En ikinä kohdannut mitään, mihin en olisi löytänyt -
jotakin rohkaisun tai ohjauksen sanaa Jumalan Sanasta.
Olisin typerä ja äärimmäisen itsekäs -
ja jopa suorastaan jumalaton, -
jos en jakaisi muille, mitä Hän on opettanut minulle.
Ympärilläsi on koko maailma nälkäisiä ihmisiä.
He ovat janoisia, väsyneitä, lannistuneita, valmiita luovuttamaan.
Heillä on epätoivoinen tarve kuulla, mitä Jumala tekee elämässäsi.
Sinun on kerrottava heille.
Et voi keksiä yhtään syytä olla kertomatta, alkaen perheestäsi, -
ystävistäsi, työtovereistasi ja ventovieraista, -
jotka Jumala tuo elämääsi ja jotka todella etsivät jotakin.
Jumalallinen velvoitteemme ensin lapsillemme, -
sitten lapsenlapsillemme ja kaikille Jumalan eteemme tuomille -
on jakaa Jumalan Sanan totuutta. Jeesuksen nimessä. Aamen.
Saatat olla yksi niistä ihmisistä, -
joka on kuunnellut erilaisia ohjelmia ja käynyt seurakunnassa, -
muttet tiedä, mitä tarkalleen tehdä.
Kerronpa, miten aloitat. Aloita samoin kuin me kaikki muutkin: -
tunnustat pyhälle Jumalalle -
tehneesi syntiä Häntä vastaan, eläväsi synnissä, tottelematta.
"Miten?" Lue kymmenen käskyä, ja löydät lopulta ongelmasi sieltä.
Pyydä Häneltä anteeksi, ei siksi, että ansaitset sen; et voi ansaita.
Pyydä Häneltä anteeksi, koska Hän lupasi antaa tunnustavalle anteeksi.
1. Joh. 1:9 "Jos me tunnustamme syntimme, [...] hän antaa -
meille synnit anteeksi ja puhdistaa meidät kaikesta vääryydestä..."
Tunnustaessa et vain kerro, vaan avaat ja luovutat sydämesi Jumalalle, -
tunnustat tehden parannuksen. Tosi tunnustusta seuraa parannuksenteko.
Anna Jumalan kääntää ja johdattaa sinut eri suuntaan.
Pyydä Häntä antamaan syntisi anteeksi, -
ei sen perusteella, että parannat tapasi ja ansaitset sen, -
vaan siksi, että Hän rakkaudessaan lähetti Jeesuksen, -
ainoan Poikansa, maailmaan näyttämään meille totuuden, -
aikaansaamaan elämänmuutoksen.
Hän meni ristille ja vuodatti sillä verensä, -
maksoi kokonaan syntivelkamme.
Sen tähden voimme tulla Jumalan luo pyytämään Jeesuksen työn takia -
Häntä antamaan syntimme anteeksi ja antamaan uuden alun elämälle.
Olitpa kuka hyvänsä ja missä hyvänsä, -
Hän antaa syntisi anteeksi. Hän muuttaa elämäsi.
Hän antaa ikuisen turvallisuuden Jumalan lapsena, -
jos suostut luovuttamaan elämäsi Hänelle, mitä rukoilen puolestasi.
Mitä ikinä se vaatiikin, kun vielä voit, korjaa välit Jumalan kanssa.
Isä, kiitämme Sinua Sanasi totuudesta.
Herra, emme pyydä Sinua pelastamaan meitä -
ansioidemme perusteella, vaan pyydämme armoa.
Rukoilen, että Pyhä Henki upottaa tämän totuuden niin syvälle -
ja silti pitää sen myös niin pinnalla, -
että ajattelemme sitä, ja sitten sovellamme sitä sydämiimme, -
ja rukoilemme sydämestämme, että autat meitä olemaan kykeneviä -
vaikuttamaan tähän sukupolveen, jossa elämme.
Pyydämme tätä Jeesuksen nimessä. Aamen.
Jos ohjelma siunasi sinua, käy kotisivullamme In Touch.org
Kosketuskohta johtaa ihmisiä kaikkialla maailmassa -
kasvavaan suhteeseen Jeesuksen kanssa ja vahvistaa seurakuntaa.
Ohjelman sponsoroi In Touch Ministries, -
ja sen mahdollistaa Jumalan armo, rukouksesi ja lahjoituksesi.
Suomennos: Virpi Saarinen