"Ühenduses" dr Charles Stanleyga.
Et evangeelium leviks kõikjale.
Täna saates: "Puudutades järgmist põlvkonda"
Tänase jutluse teema on "Puudutades järgmist põlvkonda".
Meil on Jumalast määratud kohustus
õpetada oma lastele Jumala Sõna tõde.
See valmistab neid eluks ette
ja aitab neil mõista, et nad on Jumala lapsed,
et Tal on nende elu jaoks plaan.
Vanemate kohus on rääkida oma lastele Issandast.
Igal tuleval põlvkonnal on sama kohustus.
Meie kohus on õpetada enda poegi ja tütreid.
Meie poegade ja tütarde kohus on õpetada enda poegi ja tütreid.
Ja nende kohus on õpetada enda poegi ja tütreid.
Kuskil Piiblis ei öelda,
et mõnele põlvkonnale võib jätta Jumala Sõna õpetamata.
Olge head ja tehke lahti 78. psalm.
Vaatame, millist noomitust siin selle kohta jagatakse.
Psalmid 78.
Mõnikord küsitakse,
kust olen saanud mõtte öelda keset jutlust "Pane tähele".
Siitsamast.
"Pane tähele, mu rahvas, minu Seadust..." Nõnda öeldaksegi.
"Pane tähele, mu rahvas, minu Seadust,
pöörake oma kõrvad minu sõnade poole!"
Ehk "kuulake".
Mis Ta nüüd ütleb, on väga tähtis.
"Ma avan oma suu õpetussõnadega, ma ilmutan mõistatusi muistsest ajast.
Mida me oleme kuulnud ja ... teame
ja mida meie vanemad on meile jutustanud,
seda me ei taha salata nende laste eest;
me jutustame tulevasele põlvele Issanda kiituseväärt tegudest,
tema vägevusest ja tema imedest, mis ta on teinud.
Ta asetas tunnistuse Jaakobisse ja seadis Iisraelisse Seaduse,
mida ta käskis meie esivanemail teatada oma lastele,
et tulevane põlv seda tunneks, lapsed, kes sünnivad,
et nemadki tõuseksid seda jutustama oma lastele,
ja et nad paneksid oma lootuse Jumala peale
ega unustaks Jumala tegusid,
vaid peaksid tema käske ega oleks nagu nende esivanemad,
kangekaelne ja tõrges sugu..."
Siin on käsk.
Ajal, kui psalmide autor seda kirjutas,
ei olnud veel Piiblit olemas.
Jumal kasutas inimesi, et suusõnaliselt oma Sõna levitada.
Mooses on andnud meile tohutul hulgal Jumalalt saadud teadmist.
Viis Moosese raamatut.
Rahval kästi rääkida Seadusest oma lastele, ja neil oma lastele.
See pidi pärandatama.
Kuidas seda pärandati? Mitte Piiblina.
Kuidas siis? Rääkimise teel.
Sellega oldi väga hoolikad.
Seda pidi väga täpselt edasi andma.
Inimestel oli suust suhu antud Sõna selle kohta, mida Jumal oli öelnud.
Kas nii ei tule mitte vigu sisse?
Oleks võinud, aga meenutagem, kelle käes olid ohjad -
kõikvõimsa Jumala.
Jumal teadis aastatuhandeid ette, et me sünnime ja peame kuulma tõde.
Ta teadis, mida tahab meile anda.
Ta on andnud meile selle imelise, uskumatu ja igavese raamatu,
milleks on Piibel, Jumala Sõna.
See sisaldab kõiki teadmisi, mida meil läheb eluks vaja.
Pole tähtis, mis taustaga sa oled ja mida sulle on õpetatud.
Tõde on nende kaante vahel
ja seda kutsutakse Pühakirjaks, Jumala Sõnaks.
Siin psalmis rõhutatakse pärandamist, kuna tollal polnud Piiblit.
Vanemad pidid rääkima oma lastele, neid juhendama ja suunama.
Ja nende lapsed...
Nad teadsid, et tõde tuleb anda edasi just nõnda.
Kui räägime järgmise põlvkonna puudutamisest,
mõtleme järgmist:
see on Jumala Sõna tõe õpetamine juhendamise ja eeskuju näitamisega
ning see tekitab igatsuse olla Jumalale sõnakuulelik Püha Vaimu väes.
Sellest on jutt.
Selle võiks kirja panna.
Juhendamine ja eeskuju näitamine.
Isegi kui sa ei juhenda, õpetad sa eeskujuga nii või naa.
Paratamatult.
Jumala Sõna tõed
tekitavad igatsuse olla Jumalale sõnakuulelik Püha Vaimu väes.
See igatsus tekib ainult siis,
kui su sõnad ja teod kattuvad.
Meie ülesanne on õpetada järgmisele põlvkonnale Jumala Sõna.
Vana Testamendi inimeste tunnistus
põhines Jumala ja Ta tegude vahetul kogemisel.
Mõelge, nad kasvasid Egiptuses,
kogesid isiklikult pääsemist Egiptuse ikke alt.
Nad olid kohas, kus surmaingel neist möödus.
Nad kuulsid üle Egiptuse tõusvat surmakisa.
Milline tunnistus neil oli.
Ja kui nad jõudsid Punase mere äärde,
viis Jumala vägev käsi nad teisele kaldale.
Kui nad jõudsid Siinai kõrbesse,
läks Mooses mäele ning naasis kümne käsuga.
Ta esitas rahvale käsud, mille järgi neil tuli elada.
Neid käske õpetati, need edastati.
Noil päevil oli nii,
et Mooses tuletas rahvale meelde Jumala tegusid
ja käskis neil rääkida neist oma lastele.
Peale Jumala Sõna õpetamise pidid nad ka ise sellele kuuletuma
ja olema eeskujuks selles, mida nad olid näinud-kuulnud.
Ühtki põlvkonda ei tohtinud vahele jätta.
Ei tohi juhtuda, et me ütleme:
"Ma pole just parim õpetaja. Jätan selle töö õppejõududele."
Ära sa mõtlegi.
See oleks katastroof.
Me vastutame oma laste ees ja oma laste eest,
oleme Jumala antud käsu all.
Meie kohus on rääkida tulevasele põlvele,
oma poegadele ja tütardele.
Nemad omakorda õpetavad Jumala Sõna tõde enda lastele, ja nii edasi.
See ei tähenda, et proovid neile ühe hooga tervet Piiblit seletada.
Kui aga oled Jumala armust päästetud, oskad rääkida päästmisest.
Oled lugenud Jumala Sõna, Ta on muutnud su elu,
teinud vägevaid asju.
Sina, kes siin oled või kuulad, ja paljud teised -
sul on tunnistus Jumala päästmise, hoidmise, varustamise kohta.
Ta on sind üles tõstnud, kaitsnud.
Oled läinud läbi paljudest raskustest, suurest valust ja kurbusest.
Ometi seisad Jumala armus igavesti kindlana.
Sul on sõnum. Sul on tunnistus.
Jumala Sõna tõele tuginedes on sul lugu, mida jagada.
Piiblis öeldakse, et meil on kõrgemalt antud käsk
rääkida ja õpetada Sõna oma lastele.
Pole ühtki inimest,
kes on päästetud, kuid teab nii vähe,
et tal pole oma lastele midagi edasi anda.
Ilma tõeta ei saa mitte kuidagi,
sest me elame ajal, mis on ülimalt väärastunud,
täis ohte ja komistuskive ning kõike, mis laste elu hävitab.
Mõtlen leiutistele, mis Jumal on meile andnud.
Näiteks teler, iPhone ja muu.
Millise võimaluse need annavad evangeeliumi kuulutamiseks.
Õpetada saab mitut moodi,
aga vanemate, vanavanematena oleme kohustatud oma lapsi õpetama.
Eelkõige eeskujuga, seejärel elutarkusega.
Siit tuleb selgelt välja, et meil on kohustus.
Mooses kordas üha,
et rahvas õpetaks oma lapsi pühendumusega.
Mitte muuseas, vaid pühendumusega.
Ütle, millal viimati istusid oma lastega maha
ja küsisid: "Kuidas sul usuelus läheb?
Mida sa päriselt usud?"
Kas pelgad, et nad ütlevad midagi, millele sa ei oska vastata?
Jumal annab sulle sõnad.
Oleme lasknud sel võimalusel minna.
Arvame, et piisab, kui meie lapsed käivad koolis
ja pühapäevakoolis, kus kuulevad tõde...
Oleme kasvatanud põlvkonnatäie noori,
kes ei tunne Jumalat ega ka Jumala Sõna
ning kel pole Jumala asjade vastu huvi.
See ei kehti kõigi kohta.
On palju tuliseid noori, kes ei karda oma tunnistust jagada.
Kuid üldistatult terve põlvkond.
Meie, täiskasvanud, oleme kujundanud ühiskonna,
mis on tugevalt Jumala, Piibli ja pühaduse vastu.
Neist ei taheta kuulda, neid õpetada.
Ajapikku jääb vaimsetele asjadele üha vähem ruumi.
Piibel ütleb, et meie kohus on õpetada oma lapsi,
nii et mis tahes kooli nad lähevad,
nad oskavad eristada õiget ja valet.
Juhul kui Jumala rahvas seisab õiguse eest
ja ütleb häbenemata, et Piibel on Jumala Sõna,
mida peavad mõistma ka nende lapsed ja lapselapsed.
Sekularism matab meid enda alla, imeb meid endasse.
Samuti uskmatus asjadesse, mis on meid kristlasteks vorminud.
See pole...
See on asi, mis juba toimub.
See juba toimub.
Lapsevanemana või ka vanemana küsin,
millal viimati oma lastega maha istusid ja uurisid, kuidas neil koolis läheb.
Nad võivad öelda, et sa ei mõistaks. "Mõistaksin küll.
Ma mõistaks." Kas nad räägivad Jumalast?
"Ei, tavaliselt ei lähe see teemaga kokku."
Mis teemad on need, kuhu ei saa Jumalat sisse tuua?
Kogu tõde tuleb pühalt Jumalalt.
Väärad ja ebapiibellikud asjad ei tule Temalt.
Olgu teema milline tahes,
Jumal on kogu tõe allikas.
Vanemana on sinu kohus neile õpetada, mida sa Jumala Sõnast tead.
Sa ei pea võtma ette mõne teoloogiauurimuse.
Alusta 1. Moosese otsast.
"Poeg, mida see tähendab?
Alguses lõi Jumal taeva ja maa. Mida see tähendab?
Esiteks seda, et on olemas Jumal. Teiseks, et Ta on kõige Looja.
Ta on kõige algus. See paigas, liigume edasi.
Kuidas Jeesus sellesse pilti sobitub?" Siis sa räägid neile.
Sa ei saa jätta seda ülesannet kellelegi teisele.
Elame ühiskonnas,
mis on Jumala Vaimu asjade suhtes üha ükskõiksem.
Piiblis ei tundu olevat ühtki kohta, kus öeldakse,
et mõnel põlvkonnal seda kohustust ei ole.
Mõnikord tähendab see tunnistada sellest,
mida Jeesus on su heaks teinud.
Kui küsiksin, kas armastate oma lapsi, vastaksid kõik jaatavalt.
Aga kui palju?
"Sedavõrd, et nende eest hoolitseda,
vaadata, et neil oleks riided seljas, kõht täis,
et osta neile auto, viia neid kooli..."
Kas armastad neid päriselt ja niivõrd,
et tegeleda nende elu selle poolega,
mis mõjutab nende juures kõike?
Vaimsete asjadega.
Kas armastad selliselt või arvad, et ei tea piisavalt?
Kui oled päästetud, siis mingeid asju sa tead.
Tead, et on olemas Jumal, kõige Looja, ja Tema poeg Jeesus Kristus.
Tead, et Ta tuli maa peale surema ristil ja valama oma vere,
et meie saaksime oma patud andeks.
Mitte meie head teod, vaid Tema surm, ristilöömine.
Ta suri, tõusis surnuist, läks Isa juurde,
istus Tema paremale käele.
Ta on saatnud Püha Vaimu meie sisse elama,
et suudaksime teha kõike, mida meil tuleb teha.
Seda räägidki. Ja seda on päris palju.
Tead piisavalt, et kedagi päästele tuua.
Tead piisavalt, et hoida kedagi hävingust.
Sa tead rohkem, kui arvad.
Kas oled võtnud aega, et jagada seda kõige kallimate inimestega?
Oma lastega, lastelastega, lastelastelastega?
Piiblis on selgelt öeldud,
et meil on Jumalast määratud kohustus
jagada Jumala Sõna tõde oma laste ja lastelastega.
On öeldud, et emad-isad jutustaksid oma lastele.
Ja õpetaksid neid jutustama nende lastele.
Ja neid omakorda nende lastele.
Liini pidi edasikantud tunnistus.
Tõeliin, mida ei tohiks katkestada ega pidada enesestmõistetavaks.
Küsiksin veel, kui paljud vanemad,
kes käivad kirikus või kuulavad-vaatavad jutluseid,
uurivad oma lastelt, mida nad usuvad.
Ja kuidas nad oma elu elavad.
Ostad neile auto, maksad nende õpingute eest.
Pane tähele. Sinul on autoriteet ja õigus teada,
mida nad usuvad, milline on nende elu.
Nad on sinu lapsed.
Sul on Jumalast määratud kohustus nende järele vaadata,
kuid õigus saada ka ülevaadet.
Koolist antakse hinnete ülevaade, sinul on vaja südameülevaadet.
Sul on vaja nende eluülevaadet.
Praegune elu määrab nende tuleviku.
Pühakiri annab selge sõnumi.
Meil on Jumalast määratud kohustus
õpetada oma lastele õiget teed, millelt nad ka hilisemas elus ei lahku.
Pole õige saada lapsi ja seejärel jätta nad kooli või millegi muu hooleks.
Meie ülesanne on välja uurida, mida neile õpetatakse,
kuidas nad oma elu elavad, mida nad vaatavad,
mida nad telefonis teevad.
Elame ühiskonnas, kus neil on kõik enesehävituslikud vahendid.
Samas ka kõik vahendid, et kuulutada evangeeliumi tõde.
Mina usun, et vanemate eeskuju...
Mida hoitakse teie kodus au sees?
Kas oled rääkinud oma lastele asju,
mis tekitaks neis soovi rääkida kristlikust elust ka oma lastele?
Ütlen tihti, et kuuletu Jumalale ja jäta edasine Tema hooleks.
Mõnikord juhtub nii,
et mõni laps või noor tuleb ja ütleb mulle:
"Kuuletu Jumalale ja jäta edasine Tema hooleks."
Siis ma tean, et nende vanemad on rääkinud neile juba nii noorelt.
Isegi kui nad ei mõista selle täit tähendust, on tehtud tublit tööd.
Kas ma tahan öelda, et lastele tuleks teha ajupesu? Jah!
See päästab nad. Õpetage neile tõde.
Kui vaid kõik lapsed ütleksid:
"Kuuletu Jumalale ja jäta edasine Tema hooleks."
"...jutustame tulevasele põlvele Issanda kiituseväärt tegudest,
tema vägevusest ja tema imedest, mis ta on teinud."
Jumal on andnud meile ülesande rääkida, nagu asjad on.
Ning jagada Jumala Sõna tõde.
"Ma ei ole endas päris kindel." Ega minagi polnud.
Kuid tead mis? Jumal on lubanud meile Püha Vaimu.
Ta elab iga päästetud inimese südames.
Ta on valmis näitama inimesele tema patte ja seda, kuidas andeks saada.
Kui sa juba oled usklik, näitab Ta, mida lugeda.
Kui olin noor ja läksin millestki läbi ega teadnud, mida teha,
lõin Piibli lahti ning hämmastavalt tihti viis Jumal mind otse õige salmini.
Ta oleks otsekui öelnud: "Charles, need on mu sõnad sulle."
Piisab vaid paarist korrast, et sellest saaks harjumus.
Sa tahad teada, mida Jumal ütleb.
Sul võib olla ees mõni tähtis otsus.
Võin kinnitada, et Jumala Sõnast leiad alati vastuse.
Isikliku elu probleemidele.
Päris alguses ei teadnud ma Jumala Sõna kohta midagi.
Ometi näitas Ta mulle mõne salmi.
Ta teadis, milline võhik ma olen, aga Ta siiski näitas mulle.
Mul on paar sellist Piiblit,
kuhu olen salmide juurde lisanud kuupäeva.
Vahetevahel olen kirjutanud juurde mõne sõna.
See oli Jumala viis mulle näidata,
kui ma ei teadnud, kust ja mida lugeda.
Aina uuesti ja uuesti sain julgustussõna.
Ma ei teadnud õpetuslikust poolest suurt midagi,
aga juba alguses õppisin pöörduma küsimustega Jumala Sõna poole.
Ma sirvisin Jumala Sõna ja...
Kuulake seda:
"Olgu sul rõõm Issandast; siis ta annab sulle, mida su süda kutsub!
Anna oma tee Issanda hooleks ja looda tema peale;
küll ta toimetab kõik hästi ... Ole vait Issanda ees ja oota teda..."
Kuula nüüd.
Kui teed Jumala Sõna lahti ja palud Tal oma südant kõnetada,
siis oma suurest armastusest juhatab Ta sind kõiges, milles juhatust vajad.
Selline Ta on.
See on tõde meile, meie lastele, lastelastele.
Meil on Jumalast määratud kohustus õpetada.
See on hea koht, kust alustada.
Tagasi vaadates näen, mis on mind kõige rohkem õpetanud.
Mitte mõni seminar.
Kõige rohkem on mind õpetanud raskused, valu, hädad, kaotus.
Avasin Jumala Sõna, olin avatud Tema häälele,
nägin, kuidas Ta mind üha uuesti läbi kannab.
See tugevdas mu usku, et see jääks kõiges püsima.
Kõik need Jumalalt saadud palvevastused.
Oli aegu, kui Temas kahtlesin ja palusin juhtimist.
Pole kordagi juhtunud,
et ma ei leia Jumala Sõnast julgustust ja mingisugustki juhatust.
Oleksin rumal ja ülimalt isekas,
isegi jumalavallatu,
kui ma ei jagaks teistega seda, mida Ta on mulle õpetanud.
Meie ümber on inimesed,
kes on näljased, janused, väsinud, kurnatud, tagasitõmbunud.
Nad on valmis alla andma.
Nad peavad kuulma, mida kõigeväeline Jumal su elus teeb.
Pead neile rääkima. Pole ühtki vabandust.
Kõigepealt oma perele.
Siis sõpradele.
Töökaaslastele.
Võõrastele, kelle Jumal su ellu toob
ja kes midagi pingsalt otsivad.
Meil on kohustus esmalt oma laste vastu,
siis lastelaste ja kõigi teiste vastu, kelle Jumal meie teele saadab.
Kohustus jagada Jumala Sõna tõde
Jeesuse Kristuse nimel. Aamen?
Võib-olla oled sina üks neist.
Võib-olla oled kuulanud kõikvõimalikke saateid, käinud kirikus,
aga sa ei tea, mida teha.
Tee seda, mida alguses ikka tehakse.
Tunnista pühale Jumalale,
et oled Tema vastu patustanud ja elanud sõnakuulmatult.
"Kas olen?" Loe kümmet käsku ja sa näed, kus su viga on.
Varem või hiljem.
Palu andestust, aga mitte seepärast, et oleksid seda väärt.
Palu andestust, sest Ta on lubanud andestada, kui oma patud tunnistad.
Rõhk sõnal "tunnistad".
Kui tunnistad oma patud, on Tema ustav ja õige
ning Ta andestab ja puhastab su kogu ülekohtust.
Tunnistamine ei ole lihtsalt rääkimine.
Tunnistamine on südame avamine ja selle alistamine Jumalale.
See on kahetsev tunnistamine...
Tunnistamine järgneb ehtsale patukahetsusele.
Valmidusele lasta Jumalal end teise suunda viia,
paluda andestust oma pattude pärast.
Seejuures lootmata oma võimekusele ja väärtusele.
Ta andestab, kuna Ta armastab sind niivõrd,
et saatis oma ainusündinud Poja Jeesuse näitama meile tõde,
muutma meie elu.
Ta läks ristile ja valas oma vere.
Ta on maksnud kinni meie patud.
Tänu sellele, mida Jeesus on teinud, saame minna Jumala juurde,
paluda oma patud andeks ja alustada elu uuelt lehelt.
Kes ja kus sa ka pole, Ta andestab su patu.
Ta muudab su elu.
Ta annab sulle igavese kindluse, et sa oled Jumala laps.
Kui alistad Talle oma elu.
See on minu soov.
Tee kõik, mida vaja, et suhe Jumalaga korda saada.
Seni, kuni on veel võimalus.
Isa, aitäh Sinu Sõna eest, mis on tõde.
Me ei palu Sul end päästa seepärast, et oleksime seda väärt.
Me palume halastust.
Palun, et Püha Vaim vajutaks selle tõe sügavale meisse,
kuid samas hoiaks seda pinnal,
et võiksime sellest mõelda ja seda rakendada.
Palvetame kogu südamest,
et Sa aitaksid meil muuta praegust põlvkonda.
Palume seda Jeesuse nimel. Aamen.
Kui saade on olnud sulle õnnistuseks,
külasta meie kodulehte intouch.org.
"Ühenduses" juhib inimesi kõikjal maailmas Jumala tundmisse
ja ehitab üles kohalikku kogudust.
Saadet toetab In Touchi organisatsioon
ning see on saanud teoks Jumala armu, palvete ja annetuste toel.
Tõlge: Karin Reisko