"Ühenduses" dr Charles Stanleyga.
Et evangeelium leviks kõikjale.
Täna saates: "Toimetulek tänapäeva ühiskonnas"
On kahte sorti kristlasi.
Ühed on pühendunud Jeesuse järgijad,
teised on lihaliku mõtteviisiga usklikud.
Need kaks on väga erinevad.
Apostel Paulus kirjutas korintlaste kogudusele.
3. peatüki 1. salmis ütleb ta:
"Ka mina, vennad, ei võinud rääkida teile kui vaimsetele,
vaid pidin rääkima kui lihalikele, nagu väetitele lastele Kristuses."
Ta ütleb, et neid on kahte sorti.
Mõned neist on tõelised järgijad, vaimsed.
Teised on lihalikud.
See tähendab, et nad elavad lihalikult,
mis omakorda tähendab, et nad käivad oma loomuse ja himude järgi.
Nende kahe vahel on selge piir.
Võttes selle aluseks, mis on siis see erinevus?
Millised on siis need pühendunud kristlased?
Esiteks on nad juhitud Pühast Vaimust.
Pühendunud usklikud armastavad Jumalat.
Pühendunud usklikud tahavad jagada oma usku.
Nad tahavad Jumalale kuuletuda.
Nad usaldavad Jeesust kõigi oma vajadustega.
Kogu nende elu saab uue tähenduse,
sest nad on võtnud Jeesuse oma Päästjaks, nad kasvavad kristlastena.
Ühesõnaga, pühendunud järgijad.
Ja siis see teine rühm - lihalikud kristlased.
Nagu Paulus siin ütleb,
on nad nagu väetid lapsed, kes taluvad ainult piima.
Nad teavad, mis on õige, aga nad teevad kompromisse.
Nad pole kristlastena püsivad.
Õpetuslik pool on neil nõrk.
Ja nad on enamasti isekad.
Nad on peamiselt huvitatud asjadest,
mis on meeldivad, mugavad ja kerged.
Nad käivad kohal ja vaatavad pealt, aga ise ei taha osa võtta.
Nad on inimesed, kes on tugevalt meie ühiskonnast mõjutatud.
Need kaks rühma on väga erinevad.
Nende huvi Jumala teenimise vastu on väike. Nad teenivad ennast.
See ühiskond on nad sisse mässinud ja tihti ei leia nad väljapääsu.
Ainult sina otsustad, kumba lahtrisse kuulud.
Paulus kirjutab noorele Tiitusele.
See on värske pastor, kelle ta on jätnud Kreetale.
Karm koht, kus olla.
Paulus õpetab talle,
kuidas seada ametisse vanemaid ja rajada kogudusi üle terve Kreeta.
Oma ühiskonna kohta teame öelda,
et see ei ole kristlaste vastu just kõige sõbralikum.
Oleks igati paslik küsida,
kuidas elada ühiskonnas, mis seisab vastu kõigele, mida usume,
ja kus elatakse meist täiesti erinevalt.
Kuidas elada seesuguses ühiskonnas, ilma et see meid paeluks,
enda alla mataks, endasse haaraks?
Ja peamine, et me ei läheks samasuguseks?
Kuidas elada siin ühiskonnas puutumatuna?
Sellest tahangi rääkida.
Ja sellest, kuidas elada siin ühiskonnas, olemata sellest osa.
Teeme lahti Tiituse kirja.
Kui lehitseda Heebrea kirjast veidike tagasi,
leiame kõigest kolme peatükiga Tiituse kirja.
Tähtis kiri, mille apostel Paulus tollele noorele pastorile kirjutas.
Alates 5. salmist räägib ta:
"Ma jätsin su Kreetale maha selleks, et sa seaksid korda, mis jäi korraldamata,
ning seaksid vanemaid igasse linna, nagu ma tegin sulle ülesandeks..."
Seejärel juhendab ta, milliseid Tiitus peaks valima ja nii edasi.
9. salmi juures räägib ta vanemate tähtsaimatest omadustest, milleks on:
"kes peab kinni õpetusekohasest ustavast sõnast,
nii et ta oleks suuteline niihästi manitsema terve õpetuse varal
kui ka ümber veenma vasturääkijaid".
Nii, kuidas elada siin ühiskonnas ja jääda puutumata?
Kuidas elada keset nii paljusid mõjutajaid,
laskmata neil end mõjutada?
Peamine vasturelv on see:
nagu Paulus ütleb, tuleb kinni pidada õpetusekohasest ustavast sõnast.
Mida ta mõtleb kinnipidamise all?
Ta mõtleb, et see on sul käes.
Ustavast sõnast kinnipidamine tähendab, et hoiad sõnast kinni.
Hoiad tugevas haardes, kõvasti kinni.
Võtad selle kasutusse.
Paulus tahab öelda: "Õpeta neid Jumala Sõnast kõvasti kinni hoidma,
selle külge klammerduma, seda kasutama."
Paulus teadis, et kristlasi, kes Kreeta ühiskonnas elavad,
mõjutab ümbritsev niivõrd tugevalt ja märkamatult,
et enne, kui nad arugi saavad, on nad mittekristlasega sama nägu.
Milline sõnum meile siin ja praegu.
Elame samasuguses ühiskonnas.
Võiksime jäädagi kirjeldama, mis meie ümber toimub.
Uued seadused, inimeste hoiakud.
Ja kristlased, kes avastavad - tihti liiga hilja -,
et nad on kaasa kisutud meie ühiskonna tühistest vaadetest,
moraalitutest arusaamadest ja tegudest.
Ja siis me imestame, miks kiriku mõju ühiskonnale on nii väike.
See on osalt seetõttu,
et oleme lasknud lahti, lõdvendanud oma haaret
Jumala Sõna põhimõtete ja õpetuse ümber.
Kui rääkida praktiliselt... Kuidas sellest praktiliselt kinni hoida?
Vastuseid on seitse. Kuidas Jumala Sõnast praktiliselt kinni hoida?
Kuidas hoida kinni?
Kuidas hoida seda oma südames ja mõtetes, silme ees ja huultel?
Seitse vastust. Annan aega need kirja panna.
Esimene: loe seda tähelepanelikult.
Ära tee seda kiiruga, et saaks ruttu paar salmi loetud.
Loe hoolega, mis seal kirjas on.
Mis?
Mõtle sellele iga päev.
Loe mõttega ja mõtle sellele iga päev.
Mida seal öelda tahetakse?
Mida sellega teha?
Mida ütleb Jumal enda ja minu kohta?
Kolmandaks, uuri seda süvitsi.
See pole raamat nagu iga teine.
Miks küll tuli kellelgi pähe nimetada see Pühakirjaks?
Kuna see pärineb pühalt Jumalalt.
Sellepärast on see püha.
Loeme seda tähelepanelikult, mõtleme sellele iga päev ja mis veel,
uurime seda süvitsi.
Uurime süvitsi.
Ja usume seda kogu südamega.
Usume kogu südamega.
Kuuletume sellele järjekindlalt.
Kasutame seda.
Ning jagame seda kindlusega.
Nii.
Kui kuulasite, oskate need üles lugeda.
Loetlege esimesest alates.
Loeme tähelepanelikult. Teine?
Mõtleme sellele iga päev. Kolmas?
Uurime seda süvitsi. Neljas?
Usume seda kogu südamega. Viies?
Kuuletume sellele järjekindlalt. Kuues?
Kasutame seda. Ja seitsmes?
Jagame seda kindlusega.
Kui sa neid asju teed, kui sa hoiad Sõnast kinni,
siis su elu hakkab muutuma.
On võimatu neid asju teha
ning samal ajal patus elada. Võimatu.
Seega, oleme ühel häälel kinnitanud,
et Sõnast kinnihoidmiseks, selle juurutamiseks ja kasutamiseks
on need asjad väga vajalikud.
Kuid on üks suur aga.
Mis siis, kui ma seda ei tee.
Kui ma ei hooli Jumala Sõnast.
Mis juhtub?
Kuidas ühiskond meid viimaks hävitab?
Pange kirja. Loetlen järjest.
Esimene.
Kui sa ei hoia Jumala Sõnast kõvasti kinni,
siis juhtub rida asju.
Maailm saab su tähelepanu.
Maailm teeb lugematuid asju, et su tähelepanu saada.
See on esimene.
Teiseks.
See hakkab sind mõjutama.
Sest jääd seda kuulama ja vaatama.
See on ligitõmbav ja saab su tähelepanu.
Ning siis hakkab see mõjutama su mõtlemist.
Juhtub ka kolmas asi.
See röövib su südame.
Mis sind algul ei huvitanud, saab su tähelepanu.
Su huvi kasvab, ja enne, kui aru saad, on see röövinud su südame.
Pärast seda, kui see on saanud su südame,
muudab see su fookust.
Varem olid fookuses vaimsed asjad.
Nüüd on peamine fookus ümbritseval elul,
mida teised mõtlevad ja ütlevad.
Niisiis see muudab su fookust.
Järgmine on see, et sellest saab üsna pea su tähtsaim vestlusteema.
Peamiseks saab ühiskonnaelu. See filmistaar ja too sportlane...
Mis kellelgi seljas on... Kõik sellised asjad.
On juhtunud see, et su huvid on muutunud,
ja see peegeldub su kõneaines.
Selles, mis on täna su vestluste keskmes.
Tead, mis veel juhtub? See mõjutab su riietust.
Riietusstiili. "Ei, mis..."
Ei usu? Üks näide.
Veel natuke aega tagasi
kandsid naised pluuse, mis lõppevad seeliku või mille iganes juures.
Teate vist, kuhu ma sihin.
Nüüd on kellelgi tekkinud mõte lõigata see nii lühikeseks.
Ja lasta alumine osa allapoole,
et naba oleks nähtav.
On see tõesti vaatamist väärt?
Arusaamatu.
Tõin selle näite, sest seda on igal pool.
Neil on seal teemandid ja mis kõik veel.
See on naljakas, kuid samas ka kurb.
Kuna neid ei kanna ainult uskmatud.
Paljud kristlastest neiud
on vaadanud, kinnitanud oma pilgu.
Mõtlemine on muutunud.
Fookus on muutunud.
Ja siis teevad nad ka enda pluusid lühemaks.
Ja lasevad alumise osa allapoole.
Miks?
Ma ütlen sulle.
Nad teevad seda, sest nii tehakse.
Nad on lasknud ühiskonnal otsustada, mida nad kannavad.
Küsiksin ükskõik milliselt neiult:
"Kas selliste riietega
läheksid Jumala Poja ette?"
Ei, sa ei läheks.
Miks lased ühiskonnal mõjutada end riietuma moel,
mis jääb kaugelt alla parimale?
Sageli ka lihtsale kombekusele.
Mida tahad, et inimesed sinu kui kristlase juures vaataks?
Mis on ihu lamp?
See.
Kas tead,
et kui elad jumalakartlikult, vaadatakse su silmi, ja sealt paistab armastus,
rõõm, rahu, õnn ja veel pealegi.
See ei puuduta ainult naisi, vaid ka mehi.
Inimesed peaksid vaatama meie silmi.
Sest sealt näeb meid.
Ära lase ühiskonnal
ummistada oma mõtteid valearusaamadega,
valede uskumuste ja käitumismustritega.
Ära ole väiksem sellest, kelleks Jumal on su teinud.
Tead, kui sul on terve enesehinnang, ei pea sa midagi demonstreerima.
Kui aga pead, on sul madal enesehinnang
ja sa proovid saada tähelepanu.
Jumalakartlikuna pole sul vaja tähelepanu saada.
Seda nähakse su silmist.
Seda nähakse su näost.
Ja seda tunnetatakse su olekust.
Selleks pole vaja paljaks võtta.
Kuigi ühiskond õhutab seda.
See määrab su kõneaine, mõjutab riietust
ning peale selle ka muusikamaitset.
Pole kahtlustki, et tänapäeva muusika
on üks saatana peamisi relvi.
See tirib miljoneid noori inimesi eemale jumalakartlikkusest,
Jumala Sõnast, tõest, kombekusest, kõlblusest, vagadusest.
On igasugust muusikat. Võib ju öelda, et igaühel on oma maitse.
Õige. Igasugust.
Mida see teeb?
Paneb Jumalat ülistama?
On palju laule, mis on lihtsalt mõnusad ega mõju füüsiliselt.
Need võivad tekitada heaolutunde ja muid taolisi emotsioone.
Aga kui see mõjub sulle nii, et tekitab sensuaalseid tundeid,
oleks aeg küsida, kust see tuli.
Sestap tuleb valida muusikat. Valida riietust.
Maailmalikkus on imbunud kõikjale meie ühiskonda.
Kõige enam muusikasse.
Moodi.
See juhtub vähehaaval.
Keegi riietub teatud moodi
ja sina tahad näha välja samasugune.
Vaata kõigepealt, mida ütleb Jumala Sõna.
Mida ütleb Jumala Sõna viisakuse ja korra kohta?
Mida ütleb Jumala Sõna jumalakartlike naiste ja meeste kohta?
Lisaks täidab ühiskond su meeled meelelisuse ja ebapuhtate mõtetega.
Üha uuesti ja uuesti.
See viib selleni, et hakkad tegema samu asju, mida näed telekast.
Su iha võib kasvada nii suureks,
et tunned end vangistatuna.
Kas pole mitte huvitav, et saatan annab suuri lubadusi,
selleks et satuksid millegi köidikusse, mida hakkad vihkama,
sest sa ei suuda vabaks murda?
Sa ei suuda, sest oled ankrust lahti lasknud.
Elavast Jumala Sõnast.
Mis veel juhtub?
Ühiskond tahab, et sa ei oleks tunnistaja.
See tahab tirida sind Jumalast eemale.
Aga enne tuleb tirida sind eemale sellest raamatust.
Kui seda pole juhtunud, ei saa sind tirida eemale ka Jumalast.
Kui see juhtub, pole sa enam tunnistaja.
Oled liiga nende moodi, et enam pole vahet.
Nad võtavad su soojalt vastu, sest su elu ei vastandu enam nende omale.
Sa ei tee neile enam tüli, vaid nad tervitavad sind rõõmuga.
Varem aga...
Olid sool, olid valgus.
Nüüd oled nii nende moodi, et pole vahet.
Kui sa ei hoia kinni Jumala Sõnast, siis sa ei hoia kinni Jumalast.
Ta on andnud meile selle raamatu, selle tõe.
Mitte ainult päästeks, vaid ka kaitseks.
Lõpuks viib see selleni,
et ühiskond muudab su Jumala riigi jaoks kasutuks.
Su uues päevakavas pole aega Jumala teenimiseks.
Vähe või üldse mitte aega Sõna lugemiseks.
Ja raha, mis kuulub Jumalale, kulutad asjadele.
Sa ei huvitu teiste pääsemisest, sest mõtled ainult iseendale.
On juhtunud see,
et sa isegi ei tea, et see on juhtunud.
Oled läinud kaugele eemale.
Enne lugesid Sõna igal õhtul.
Arvasid, et Jumala Sõna on lahutamatu osa su elust.
Kuni maailm haaras su tähelepanu.
Hakkas mõjutama su mõtlemist.
Võttis üle su tundemaailma ja rebis su fookuse lahti Jumalalt.
Ja mis veel?
Ebajumala kummardamine.
"Kuidas? Mina ei hakka eales mingit kuju kummardama."
Mitte need. Meil siin kummardatakse teistsuguseid jumalaid.
Kas tead, mis jumal ja ebajumala kummardamine on?
Ebajumala kummardamine on... Kuula nüüd.
Sa kummardad ebajumalat,
kui mõni asi, inimene või tegevus
on sulle olulisem kui suhe Jeesuse Kristusega.
Kui sa oled ustavam, andunum, pühendunum
mõnele inimesele, asjale või tegevusele rohkem kui Jumala Pojale,
siis kummardad ebajumalat ja oled astunud üle Jumala käsust.
Kuidas see juhtub?
Maailm saab su tähelepanu.
See tungib su mõtetesse.
See võtab üle su tunded ning kisub su fookuse Jumalalt ja Ta Sõnalt.
Ja kõige kurvem selle juures... Pane tähele.
Kõige kurvem asi... Kas kuulate? Aamen?
Lõpuks...
...kui su elus ei toimu sügavat muutust, juhtub järgmine.
Ühel päeval sa sured.
Keegi tuleb sind kirstu äärde vaatama.
Ja ta ütleb:
"Päästetud hing,
raisatud elu."
Kuna maailm oli saanud su tähelepanu.
Mõjutanud su mõtlemist, võtnud üle su tunded.
Võtnud su fookuse Jumalalt ära.
Oluline on see:
siin öeldakse, et hoiaksime Sõnast tugevasti kinni.
"Tõsi, ma pole seda teinud. Mis nüüd?"
Kuula väga tähelepanelikult, et ei tekiks arusaamatusi.
Ütlen sulle ühe sõna.
Ära järelda midagi, kuni olen seda seletanud.
See, kuidas sa usus kõikumisse suhtud...
Kui oled ükskõikne, pole Sõna enam su südames.
See pole enam su mõtetes, silme ees ega seetõttu ka huultel.
See sõna on "meeleparandus".
Kuula.
Meeleparandus. See tähendab muutuda ja minna teise suunda,
aga seda ei juhtu seni, kuni pole paigas üks asi.
Õige motiiv.
Võid parandada meelt, jätta valed teod või suhtumise,
sest kardad Jumala karistust.
Sest kardad tagajärgi.
See ei aita. Oled peagi samas kohas tagasi.
Motiiv peab olema:
"Ma tahan pöörduda patust, parandada meelt,
sest mul on valus näha, et mu suhe Jumalaga ei ole korras.
Mul on valus, et olen Talle haiget teinud.
Mu süda valutab, sest olen proovinud elada veendes, vaieldes ja kaitstes.
Mu suhe Temaga on saanud kõvasti kahjustada."
Kui su motiiv on see, saab meeleparandusest elumuutus.
Rääkisin sulle just tõde.
Kui sinus on natukenegi siirust, siis sa ütled:
"Sul on õigus."
Räägitakse, et oleme need piibliusku. Õige.
Palun sult teenet, et kõik kahtlused hajutada.
Võta Piibel kätte.
Tahan olla kindel,
et kui keegi veel kahtleb, kes me oleme ja mida usume -
jah, oleme piibliusku.
Oleme ka Piibli kandjad.
Ja Piibli rakendajad.
Teate, üks asi on, kui koguduses on Piibel vaid mõnel.
Tahan aga öelda seda,
et peale uskumise me ka rakendame seda.
Palun kõigil Piibel üles tõsta.
Kõigil.
Siit leiame end.
Selle järgi elame.
See on meie elu ankur.
See on käsiraamat.
Antud kõrgemalt, kõikvõimsalt Jumalalt.
Kui vaatad ringi,
siis see on pea kõigil.
Meil on alati palju uusi, kellel seda pole.
Kuid liikmetel see tõenäoliselt on.
Meil on üks lihtne käsk - sellest kinni hoida.
Aseta see rinnale. Hoia seda.
Tugevasti.
Kasuta seda, ela selle järgi
ja sa koged enda elus parimat, mis Jumalal on.
Võib-olla pole sa veel Jeesust oma Päästjaks võtnud.
Mida Talle vastad, kui Ta ühel päeval sulle ütleb:
"Mõistan kohut selle järgi"?
Sa jätsid selle unarusse. Sa ei võtnud Tema Poega vastu.
Pöördusid ära.
Lasid sel ühiskonnal otsustada oma saatuse üle.
Ja mida sa siis ütled?
Mitte midagi.
Ole julge ja palu Issandal Jeesusel Kristusel anda andeks su patud.
Tunnista Talle täna, et oled patune.
Sa ei tule Ta juurde, kuna vääriksid päästet. Sa tuled paluma armu.
Võtma vastu andestust ja vabastust patust.
End Talle pühendama.
Jumalakartlikult elama.
Kõndima Tema teedel.
Ta muudab su elu.
Mis varem tundus oluline, pole seda enam.
Asjadest, mis on jäänud unarusse, saavad kõige hinnalisemad.
Isa, oleme südamest tänulikud selle raamatu eest.
Sinu hävimatu, igavene, ustav Sõna.
Palun, et see sõnum jõuaks iga inimese südamesse.
Las see tungida sügavale selle südamesse, kes on kaldunud kõrvale,
kes on ära langenud, kes elab patus.
Kuid kes teab, et on äsja kuulnud tõde.
Palun tõelist meeleparandust.
Värsket armastust, pühendumist ja Sõnast kinnihoidmist.
See on minu palve Jeesuse nimel. Aamen.
Kui saade on olnud sulle õnnistuseks,
külasta meie kodulehte intouch.org.
"Ühenduses" juhib inimesi kõikjal maailmas Jumala tundmisse
ja ehitab üles kohalikku kogudust.
Saadet toetab In Touchi organisatsioon
ning see on saanud teoks Jumala armu, palvete ja annetuste toel.
Tõlge: Karin Reisko