Kosketuskohta Tohtori Charles Stanley
Ilosanomaa tähän maailmaan
Tulin Herran luo noin 42-vuotiaana.
Kun Jumala alkoi murtamaan minua, se oli kuin sipulin kuorimista.
Kaikkea, mitä pidin tärkeänä, Jumala alkoi vetää pois.
Haluni ja jumalani oli raha.
Raamattu sanoo, että Hänen hyvyys vetää meitä hänen luokseen.
Se ei tunnu rakkaudelta silloin, mutta vasta jälkeen päin.
Se oli kuorimista siivu kerrallaan -
ja luulin jo saaneeni infarktin. Tultuani Saksasta menin sairaalaan.
Selälläni maaten kattoon katsoen katsoin Häneen.
Sinä päivänä päätin antautua.
Jumala oli saanut huomioni. Aloin huutaa Häntä avukseni.
Minusta tuli uusi luomus Herrassa. Vanha katosi ja uusi tuli sijaan.
Hän antoi elämääni tarkoituksen, jota minulla ei ennen ollut.
Kaikki ne bisnekset tekivät onnelliseksi vain pariksi päiväksi -
ja sitten piti olla jotain muuta.
Jumala näytti minulle suunnan, johon minun tuli mennä.
Sen jälkeen asiat eivät ole olleet samoin.
Palvelimme Georgian Calhounissa, pienessä mattokaupungissa.
20 vuotta sitten Tim ja minä huomasimme erään tarpeen.
Pienessä soppakeittiössä oli vain vähän kävijöitä, -
koska sinne piti mennä itse hakemaan ruokaa.
Ajattelimme, että jos saamme kirkot toimimaan yhdessä, -
voisimme itse valmistaa ruokaa ja viedä tarvitseville.
Monet heistä pysyvät kotonaan, he eivät pääse usein ulos.
He ovat yksinäisiä.
Charles Stanleyn opetukset ovat olleet minulle tärkeitä.
Yksi periaate elämässä on se, -
että Jumala voi käyttää särjettyä ihmistä voimallisesti.
Käyttääkseen sinua voimallisesti, Hänen täytyy murskata 'vanha minä' -
voidakseen loistaa ja saada kunnian elämässäsi.
Kun sinusta tulee kanava, jonka kautta Jumala toimii, -
päästäksesi ihmisten luo, -
on hämmästyttävää, mitä Jumala sinussa tekee.
Jatkat vain eteenpäin, kunnes Jumala kutsuu sinut kotiin.
Et tiedä milloin, mutta jatkat, kunnes et voi enää edetä.
Lisää inspiroivia videoita löytyy osoitteessa: intouch.org/stories
Tänään ohjelmassa: "Apu paranemiseen"
Olemme rikkain kansa maailmassa, mutta ehkä samalla myös sairain.
Kulutamme joka vuosi miljardeja lääketieteellisiin tutkimuksiin, -
lääkkeisiin ja farmasiaan.
Miksi olemme vielä sairaita?
Mitä kehossamme tapahtuu, että emme tule terveiksi?
Mitä Raamattu sanoo ihmiskehosta ja siitä, miten Jumala sen näkee?
Voimme lähettää ihmisen kuuhun ja avaruuteen, -
mutta terveenä emme pysy.
Totta puhuen jotain on pielessä.
Kysymys kuuluu: mitä Jumala sanoo ihmiskehosta ja paranemisesta?
Näitä kahta ei haluta panna yhteen.
"Niin, ne parantamiskokoukset."
Ei, vaan kyse on siitä, että olemme Jumalan lapsia, -
jotain tapahtuu kehossamme koska sairastumme, -
tai jokin tunne-elämän asia vie meidät raiteiltamme.
Katsotaan Sanasta, mitä siinä neuvotaan parantumisestamme.
Soitammeko ensin lääkärille, tai menemmekö apteekkiin?
"Jos otan pillerin tätä ja toisen tuota, se riittää."
Se tarkoittaa, että ensivalintani lähtee ihmisestä eikä Jumalasta.
Olkaamme avoimia ja rehellisiä nähdäksemme, -
mitä Jumalan Sana sanoo. Katsotaan Jaakobin kirjasta.
Viimeisestä, viidennestä luvusta.
Jaakob sanoo, mitä pitäisi tehdä, -
kun olemme sairaana.
Viidennessä luvussa hän puhuu monista asioista ja koettelemuksista.
13. jakeessa hän sanoo: -
"Jos joku teistä kärsii vaivaa, rukoilkoon; -
jos joku on hyvillä mielin, veisatkoon kiitosta.
Jos joku teistä sairastaa, kutsukoon tykönsä seurakunnan vanhimmat, -
ja he rukoilkoot hänen edestään, voidellen häntä öljyllä Herran nimessä.
Ja uskonrukous pelastaa sairaan ja Herra antaa hänen nousta jälleen;
ja jos hän on syntejä tehnyt, niin ne annetaan hänelle anteeksi.
Tunnustakaa siis toisillenne syntinne ja rukoilkaa toistenne puolesta, -
että te parantuisitte; vanhurskaan rukous voi paljon, kun se on harras."
Pysähdytään hetkeksi miettimään, mistä saamme avun parantumiseen.
Olemme kosketuksessa ihmisiin.
Sanomme, että seurakunta on Kristuksen ruumis ja yhteisömme.
Seurakunta on myös perhe.
Jokainen paikallinen seurakunta on Jumalan lasten perhe.
Perheenjäsenet ovat yhteydessä toisiinsa.
Perheenjäsenten tulee välittää toisistaan ja rakastaa toisiaan.
Heidän tulee auttaa toisiaan ja hyväksyä toisensa.
On monia hyvän perheen ominaisuuksia.
Tässä Jaakobin kirjan luvussa annetaan malli.
Kuuntele huolellisesti: -
Koska tämä malli vaikuttaa kaikkeen.
Ei ainoastaan sairastamiseen, tunne-elämän tai fyysisiin asioihin.
Pane merkille, mitä hän sanoo.
Katsomme sitä uudelleen jotta näemme, mitä se koskee.
Hän sanoo: "Jos joku teistä kärsii vaivaa, rukoilkoon; -
jos joku on hyvillä mielin, veisatkoon kiitosta. -
Jos joku teistä sairastaa..." Teidän tulee huomata, -
että hän pitää sairauden ja kärsimyksen erillään.
Tarvitsemme toisiamme, eikä vain kun olemme fyysisesti sairaita, -
sillä on paljon tunne-elämän kärsimyksiä, -
joiden kestäminen voi olla kovempaa kuin fyysisen sairauden sietäminen.
Näitä voivat olla: loukkaus, kipu, kärsimys, hylkääminen, -
viha, kauna, katkeruus, anteeksiantamattomuus ja kaikki muu.
Kodin, lasten tai perheen menetys. Kaikenlaista tapahtuu.
Hän sanoo: "Kun joku teistä kärsii".
Jos pyytäisin kärsivien nostavan kätensä, -
lähes kaikki nostaisivat kätensä. Miksi puhun tästä?
Se mitä tässä sanotaan, ei rajoitu heihin, joilla on fyysinen vaiva.
Fyysinen vaiva, kyllä, henkinen vaiva, tottakai.
Luulen, että monesti henkinen vaiva on pahempi.
Jaakob sanoo: "Jos joku teistä..."
Tila, josta tässä puhumme on fyysinen tila, tai se voi olla tunne-elämän tila.
Sen valossa, hän sanoo, meidän pitäisi toimia näin.
Meidän pitäisi pyytää apua.
Mitä hän sillä tarkoittaa? Huomaa, mitä hän sanoo.
"Jos joku teistä sairastaa, kutsukoon tykönsä seurakunnan vanhimmat, -
ja he rukoilkoot hänen edestään, voidellen [...] öljyllä Herran nimessä."
Hän kertoo, mitä tehdä. Meidän ei tarvitse arvata.
Hän tekee sen hyvin selväksi. Katsomme nyt näitä jakeita.
"...kutsukoon tykönsä seurakunnan vanhimmat, ja he rukoilkoot...
Huomaa! Vanhimmat eivät kutsu häntä, -
vaan tämä kutsuu heidät.
Jos haluat rukousta, älä odota jonkun arvaavan, että että olet sairaana.
"...kutsukoon tykönsä seurakunnan vanhimmat, -
ja he rukoilkoot hänen edestään, voidellen häntä öljyllä... -
Miksi öljyllä, parantaako se? - Ei.
Öljy ja rukous yhdessä. Rukous on tärkeä, ei öljy.
Kuitenkin öljy symboloi Pyhän Hengen läsnäoloa.
Kun laupias samarialainen näki miehen tien vierellä, -
hän pani öljyä ja viiniä miehen haavoihin.
Niistä oli apua. Ei ollut monia keinoja, paitsi nämä kaksi.
Hän sanoo: "voidellen [...] öljyllä". Siinä ei ole mitään outoa.
Se on symboli, ele, muistutus. "...voidellen häntä öljyllä ..." -
ja tehdä se "Herran nimessä".
Olemme näin kuuliaisia Jumalan tahdolle ja Jumalan Sanalle -
osoittaen, että luotamme Pyhään Henkeen, joka toimii -
sekä kehossa että mielessä, mitä tahansa elämässä tapahtuu.
Sitten hän sanoo: -
"Ja uskonrukous pelastaa sairaan ja Herra antaa hänen nousta jälleen; -
ja jos hän on syntejä tehnyt, niin ne annetaan hänelle anteeksi."
Tärkein kohta on juuri tässä.
Sillä se, mikä tekee eron, ei ole öljy, vaan rukous.
Ajatellaan tätä kohtaa.
Sanotaan, että olet sairaana ja tahdot kutsua vanhimpia rukoilemaan.
Millaisia ihmisiä haluat? Etkö niitä, jotka palvelevat -
ja uskovat Jumalan kuulevan ja vastaavan rukouksiin.
Ehkä tahdot, että tunnet heidät, he tuntevat Sanaa, elävät oikein.
Jaakob ei jätä meitä sen suhteen arvausten varaan.
Hän mainitsee kolme hyvin tärkeää asiaa -
sairaan puolesta rukoilemisesta.
Tämä rukous sisältää kolme piirrettä.
Ensimmäinen on "uskonrukous".
Menemme takaisin Jaakobin ensimmäiseen lukuun.
Ehkä tunnette tämän luvun hyvin, mutta katsotaan sitä kuitenkin.
Viidennessä jakeessa Jaakob puhuu viisaudesta: -
"Mutta jos joltakin teistä puuttuu viisautta, anokoon sitä Jumalalta, -
joka antaa kaikille alttiisti ja soimaamatta, -
niin se hänelle annetaan. Mutta anokoon uskossa, -
ollenkaan epäilemättä;"
Ei horjumista: "ehkä, ehkä ei, ehkä voin, ehkä en."
Ei mitään horjumista.
Hän sanoo: "... anokoon sitä Jumalalta, joka antaa kaikille -
alttiisti ja soimaamatta, niin se hänelle annetaan.
Mutta anokoon uskossa, ollenkaan epäilemättä, -
sillä joka epäilee, on meren aallon kaltainen, jota tuuli ajaa ja heittelee.
Älköön sellainen ihminen luulko Herralta mitään saavansa."
Hän sanoo: "uskonrukous".
Uskonrukous on rukous, joka perustuu Jumalan Sanaan -
ja kokemukseen Jumalasta, rukoukseen, johon Jumala vastaa.
Parantumisrukous tulee uskossa eletystä elämästä.
Meidän tulee olla Jumalan Sanassa aina, lukien sitä ja kuullen Häntä.
Hänen tulee voida muistuttaa meitä, haastaa ja ohjata meitä.
Tarvitsemme Sanaa jokaisena elämämme päivänä.
Tuloksellisuutesi Jeesuksen seuraajana riippuu ehdottomasti -
suhteestasi Hänen Sanaansa.
Jos aion rukoilla uskonrukouksen, -
sen pitää perustua Jumalan sanaan.
Jos et lue Raamattua viikkoon tai kahteen, -
voit olla täysin varma, että uskosi taso laskee.
Mitä kauemmin olet ilman Sanaa, sitä vähemmän sinulla on uskoa -
aidosti luottaa Häneen vaikeina aikoina.
Ensimmäiseksi: uskon rukous lähtee uskossa eletystä elämästä.
Lisäksi hän sanoo: "Herra antaa hänen nousta jälleen; -
ja jos hän on syntejä tehnyt, niin ne annetaan hänelle anteeksi.
Tunnustakaa siis toisillenne syntinne ja rukoilkaa toistenne puolesta..."
Kun aikoo rukoilla jonkun puolesta, käsittelee myös syntiasiaa,-
sillä synnin, sairauden ja parantumisen välillä on suora yhteys.
Kaikki sairaat eivät elä synnissä -
mutta kun ihminen elää synnissä, Jumala sanoo näin.
Kos pidät tietoisesti kiinni synnistä, jos ruokit vääryyttä sydämessäsi, -
Hän sanoo: "En kuule sinua".
Ihmiset elävät joskus kuin pirut ja sanovat Jumalan kuulevan heitä. Ei.
Herra Sanoo: jos ruokit syntiä sydämessäsi, en kuule sinua.
Kun nuo vanhimmat, keitä ovatkaan, kohtaavat jonkun -
rukoillakseen tämän puolesta, heidän pitää käsitellä oma syntinsä.
Ja sairaan tai ahdistuneen tulee käsitellä omat syntinsä.
Synti estää Jumalan siunauksen ja Hänen tahtonsa toteutumisen.
Ajatellaan, että tulen luoksesi rukoilemaan puolestasi.
Jos elämässäni on syntiä, ei Jumala paranna.
Jotta rukous toimii, sen täytyy lähteä puhtaasta sydämestä.
Se lähtee sydämestä, mielestä ja uskosta, joka on puhdas.
Rukoiltavan täytyy myös käsitellä oma syntinsä.
Jos pyydän sinua rukoilemaan itseni puolesta, mutta minulla on syntiä, -
haaskaan aikaani enkä ole reilu sille, joka rukoilee puolestani.
Synti on Jumalan vihollinen; -
se on elämämme ja suhteidemme vihollinen.
Se pitää käsitellä, että voimme rukoilla toisten puolesta.
Ja Jumala haluaa vastata rukouksiin, parantaa ja auttaa -
olipa kyse tunne-elämästämme tai kehostamme.
Mutta Hän tahtoo rukousten lähtevän puhtaasta sydämestä.
Ensiksi sen tulee lähteä uskosta ja toiseksi puhtaasta sydämestä.
Kolmanneksi, katsotaan mitä hän sanoo.
"Tunnustakaa siis [...] syntinne ja rukoilkaa [...] että parantuisitte! -
Vanhurskaan rukous voi paljon, kun se on harras."
Kuka on vanhurskas mies tai nainen?
Se on ihminen, joka on pelastettu, elää Jeesuksen Kristuksen tahdossa.
Jonka elämäntapa on kuuliainen, ei täydellinen.
Hänen elämäntapansa on kuuliainen.
Hänen halunsa on olla kuuliainen Jumalalle ja elää Hänen tahdossaan.
Hänen kaipauksensa kulkea Jumalan tahdossa on jokapäiväinen ajatus.
Se on hänen asenteensa ja hänen mielensä.
Jaakob puhuu voimallisesta rukouksesta.
Voimaton rukous on tyhjiä sanoja -
mutta voimallinen rukous on vanhurskaan rukous.
Hän sanoo tässä kohdassa, -
että sellaisen rukouksen täytyy tulla ihmisestä, joka on uskon ihminen, -
jolla on puhdas sydän ja jolla on vanhurskas elämä; -
todistus jumalisuudesta elämässään.
Ajatelkaa tätä. Jos kuuntelette, sanokaa "Aamen".
Kun me, sinä ja minä, elämme Jumalaan luottaen, -
ja seuraamme Häntä kuuliaisesti, -
jokainen meistä on elävän Jumalan parantava lääke.
Jotta se onnistuu, tarvitaan nämä kolme asiaa.
Luota Häneen uskossa, ole puhdas sydämeltäsi ja elä vanhurskaasti.
Se muuttaa jonkun elämän.
Kun joku pyytää sinua rukoilemaan puolestaan, -
hän osoittaa luottamusta sinua ja Jumala-suhdettasi kohtaan.
Hän luottaa siihen, että kuljet Jumalan johdatuksessa.
Hän luottaa, että viet Jumalan eteen sen, mitä hän sinulle uskoo.
Se tekee sinusta erityisen ihmisen.
Jokainen meistä on elävän Jumalan parantava lääke.
Meillä on Pyhän Jumalan edessä suuri vastuu elää pyhää elämää.
Mitä tapahtuisi kokouksissa, jos ihmiset eläisivät näin?
Miksi emme elä niin?
Annan teille kymmenen syytä. Sitten teemme kaikki parannuksen.
Miksi se on niin?
Vaikka meillä on tämä mahdollisuus, miksi emme tee parannusta?
Annan teille muutaman syyn. Voit kirjoittaa ne muistiin.
Ensimmäiseksi: Monet sanovat, että se oli alkuseurakunnassa, -
enää se ei toimi niin, se oli 1. vuosisadan elämää, -
jonka jälkeen ei enää tehty niin.
Toiseksi: he eivät usko, että se toimisi tänään samoin kuin silloin.
He ajattelevat: "Silloin se toimi, ei enää; ja nyt on lääkäreitä."
Kolmanneksi: Monia hävettää myöntää, -
että he tarvitsevat toisten apua.
Eilen kuuntelin erästä henkilöä, joka vain itki ja itki puhelimessa.
Minä vain kuuntelin; vain sitä hän tarvitsi.
Lisäksi olemme liian ylpeitä pyytääksemme toisten apua.
Kun meistä tulee liian suuria, tärkeitä, viisaita tai rikkaita -
pyytääksemme apua, olemme jo todella suurissa vaikeuksissa.
Yksi syy, miksi emme rukoile toisten puolesta on se, -
että pelkäämme epäonnistumista; mitä he sitten meistä ajattelevat.
"Pyysin häntä rukoilemaan, se ei toiminut. Entäs nyt."
Ylpeys tulee mukaan.
Häpeämme tunnustaa syntimme toisten ihmisten edessä.
Tämä ei tarkoita, että meidän pitää kertoa: olen tehnyt sitä ja tätä.
Kuitenkin pitää olla joku, johon uskallamme luottaa.
Lisäksi keskitymme omiin tarpeisiin niin, että muita varten ei jää aikaa.
Omat asiat vievät aikaa niin, että ei ole aikaa toisten murheille.
Jos et myötäelä toisen murheita, et pysty rukoilemaan vakavasti.
Lisäksi joku voi sanoa: "En tiedä, mutta en vain voi."
Syynä on synti; he tietävät, että heiltä puuttuu usko siihen, -
että Jumala voi parantaa tai auttaa heitä jonkin tilanteen läpi.
Siirrytään pois sairauksista.
Jos joku on menettänyt asuntonsa, tilanne on henkisesti vaikea.
He ovat tehneet sen eteen paljon työtä, kasvattaneet siellä lapsensa.
Heillä oli turvattu olo, mutta yhtäkkiä kaikki on mennyt.
Se on masentavaa ja vaikeaa.
Heitä tulee kuulla, rakastaa, kuunnella ja vahvistaa.
Ei pikavastausta: Näin minä tekisin!
Et voi tietää, mitä tehdä joissain tilanteissa.
Sano sen sijaan: "Otetaan selvää, mitä Jumala tahtoo."
Hänellä on oikea vastaus.
Sitten joku sanoo: "En koe itseäni arvolliseksi."
Kysyn teiltä: kuinka arvolliseksi tunnet itsesi mihinkään?
Puhe arvollisuudesta on turhaa.
Ei ole kyse siitä. Olemme Jumalan lapsia.
Emme saa antaa sen häiritä.
Tämä on viimeinen asia, miksi emme tee sitä: -
On helppoa lähettää heille "Tule terveeksi" -kortti tai kukat.
Jos elämääsi tulee ongelma, onko mielessäsi joku, johon ottaa yhteys?
"Otan yhteyttä häneen, koska tiedän, että hän rukoilee uskossa, -
hänellä on puhdas sydän, hän elää Jumalan tahdon mukaan, -
ja uskon, että Jumala vastaa hänen rukouksiinsa."
Jokainen uskova tarvitsee ainakin yhden, joka täyttää vaatimukset.
Seurakunta on perhe. Perheessä välitämme toisistamme, -
rakastamme, tuemme ja autamme toisiamme.
"Toinen toistanne" esiintyy Paavalin kirjeissä noin 11 tai 12 kertaa.
Seurakunta on toisiamme varten.
Haastan sinut, kuulutpa mihin seurakuntaan tahansa, -
käytpä missä tahansa seurakunnassa. Kysy itseltäsi: -
Annatko itsellesi luvan olla "liikkuva Jumalan parantava lääke" -
siinä perheessä?
Niitä me juuri olemme. Se on parhain todistuksemme.
Elävä, terveeksi tekevä kanava.
Kipu, tuska, kärsimys, suru, menetys tai mikä tahansa, -
me tiedämme, kuka voi sen kaiken muuttaa: Hän on Jeesus.
Jos et koskaan ole uskonut Häneen henkilökohtaisena Pelastajanasi, -
jäät vaille parasta elämässä.
Jos et koskaan ole uskonut Häneen Pelastajanasi, -
millainen suhde sinulla on Jumalaan?
Ymmärrätkö, miten Jumala voisi sinua käyttää, -
jos antaisit Hänen johtaa elämääsi?
Se alkaa anomalla Jumalalta syntejäsi anteeksi -
ja antamalla itsesi Hänelle.
Antautuen Hänelle ja antaen Hänen ohjata ja antaa suunnan elämääsi.
Elämäsi muuttuu, sinusta tulee onnellisempi, saat ilon elämääsi.
Mitä enemmän annat itsestäsi pois, sitä enemmän saat Jumalalta tilalle.
Miksi kuluttaisit elämäsi omaksi hyväksesi, -
kun Jumala voi muuttaa sinut, ja sinun kauttasi toisten elämän.
Tämä on rukoukseni puolestasi.
Isä, olemme kiitollisia suuresta kärsivällisyydestäsi, -
rakastavasta hyvyydestäsi ja hellästä armostasi.
Rukoilemme, että Pyhä Henki osoittaisi meille, -
että meillä on vastuu olla kukin osaltamme -
parantavia välittäjiä, joiden kautta Sinä voit muuttaa toisten elämän, -
muuttaa heidän tulevaisuutensa, parantaa heidän terveyttään, -
vahvistaa heidän suhdettaan Sinuun.
Rukoilen, että jokainen meistä -
antaisi itsensä käytettäväksi, -
että meidän rukouksemme olisi, kuten Jaakob sanoi, -
voimallinen, palava, vahva, vilpitön ja elämää muuttava.
Jeesuksen nimessä, aamen.
Jos tämä ohjelma siunasi sinua, tutustu sivustoomme "intouch.org".
Kosketuskohta johdattaa ihmisiä syvempään Jeesus-suhteeseen -
ja vahvistaa paikallisia seurakuntia.
Tämän ohjelman maksoi Kosketuskohta-palvelutyö.
Sen mahdollistivat Jumalan armo ja teidän rukouksenne ja lahjanne.
Käännös: Voitto Kettunen